Справа № 640/29488/20
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,
суддів Сорочка Є.О.,
Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

01 грудня 2021 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов від позивача відзив, в якому останній просить апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС Українисправа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є ветераном Збройних Сил України, перебував на військовій службі з липня 1988 року по 19.05.2020 року.

Відповідно до наказу Міністра оборони України від 19.10.1999 року №600 позивача відряджено до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі в Збройних Силах України.

Згідно наказу Міністра оборони України від 08.04.2020 року №159 на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «к» (у зв`язку із закінченням особливого періоду або оголошенням демобілізації та небажанням продовжувати військову службу за новим контрактом військовослужбовцями, які проходили військову службу за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону) та направлено для зарахування на військовий облік до Подільського районного у м. Києві військового комісаріату.

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 18.05.2020 року №527/о на підставі наказу Міністра оборони України від 08.04.2020 року №159 позивача звільнено з посади заступника начальника зміни (заступника оперативного чергового) відділу управління використання повітряного простору Украероцентру.

На підставі положень Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) позивач має право на одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням з військової служби за станом здоров`я, що не оспорюється відповідачем у справі.

Водночас, звернувшись до відповідача із заявою про нарахування та виплату зазначеної допомоги, позивач отримав відповідь Украероруху від 19.05.2020 року №1-23.2/6183/20, у якій зазначено, що питання про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні буде розглянуто після відновлення повноцінної роботи та покращення фінансового стану підприємства не пізніше червня 2021 року.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом № 2011-XII відповідно до Конституції України визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального і правового захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, які звільняються з військової служби, зокрема, за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до частини дев`ятої статті 6 Закону № 2232-XII (в редакції від 21.01.2010 року) військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, установ, організацій, а також Державного підприємства обслуговування повітряного руху України для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, які можуть бути заміщені військовослужбовцями в цих державних органах, установах, організаціях, а також Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України, затверджується Президентом України.

Згідно із абзацами четвертого, п`ятого пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII виплата військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міноборони, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання. Військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Строк календарної служби осіб офіцерського складу для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 року №393 (далі - Постанова №393).

Пунктом 14 Постанови №393 встановлено, що військовослужбовцям, поліцейським, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, звільненим із служби безпосередньо з посад, які вони займали в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі, виплата одноразової грошової допомоги у випадках, передбачених пунктом 10 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких військовослужбовці та зазначені особи працювали.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 року №1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до ДП «Украерорух», здійснюється у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 року №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій» (далі Постанова № 104).

При цьому фінансування витрат на утримання підрозділів системи має здійснюватись за рахунок коштів, передбачених на ці цілі в державному бюджеті, частини коштів, що надходять від аеронавігаційних зборів та з інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до пункту 1 Постанови №104 виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять, зокрема, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абзацу другого пункту 38.6 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 11.06.2008 року №260 військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров`я, одноразова допомога обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до ДП «Украерорух», здійснюється за рахунок коштів цього підприємства, то виплата одноразової грошової допомоги зазначеним військовослужбовцям при звільненні зі служби також здійснюється за рахунок коштів ДП «Украерорух». Відтак, безпідставним є заявлене відповідачем клопотання про залучення до участі у справі Міністерства оборони України.

Зі змісту вказаних положень чинного законодавства також вбачається, що Міноборони не здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до ДП «Украерорух», та не несе відповідних зобов`язань зі здійснення таких видатків.

За таких обставин відмова Украероруху у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби ОСОБА_1 є протиправною.

Вирішуючи питання про стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь позивача заборгованості з виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, колегія суддів зазначає наступне.

Як було встановлено судом першої інстанції, виплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби має здійснюватися саме Державним підприємством обслуговування повітряного руху України.

При цьому, відповідно до абзацу другого пункту 38.6 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 11.06.2008 року №260, позивач має право на отримання зазначеної грошової допомоги, яка обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія.

Так, згідно наявної в матеріалах справи довідки від 12.06.2020 року №1-23.2/6786/20, виданої Украерорух, календарна вислуга років позивача на військовій службі на момент звільнення складала 31 рік 09 місяців.

До складу грошового забезпечення станом на 19.05.2020 року входило: оклад за військовим званням у сумі 1 410,00 грн., посадовий оклад 21 775,97 грн., надбавка за вислугу років 11 590,08 грн., додаткові види грошового забезпечення (за роботу з документами, які містять державну таємницю) 2 170,50 грн.

Загальна сума місячного грошового забезпечення становила 36 955,00 грн.

Отже, при звільненні з військової служби відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-ХІІ позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги у загальній сумі 572 802,00 грн. (36 955,00/2 х 31 повних років служби).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства Українипротягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційноїскарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадкахпостановане підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.