Справа № 200/2302/21-а
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 грудня 2021 року

Київ

справа №200/2302/21-а

адміністративне провадження №К/9901/41191/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі №200/2302/21-а за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання бездіяльності щодо неналежного розрахунку, а саме невиплати позивачу частини заробітної плати - посадового окладу визначеного за частиною 3 статті 81 Закону України «Про прокуратуру», за період з 01 липня 2015 року по 30 листопада 2020 року протиправною та зобов`язання сплатити матеріальну шкоду в розмірі 1 317 321, 80 грн,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Донецької обласної прокуратури про визнання бездіяльності щодо неналежного розрахунку, а саме невиплати позивачу частини заробітної плати - посадового окладу визначеного за частиною 3 статті 81 Закону України «Про прокуратуру», за період з 01 липня 2015 року по 30 листопада 2020 року протиправною та зобов`язання сплатити матеріальну шкоду в розмірі 1 317 321, 80 грн

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Частиною першою статті 334 КАС України передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 200/2302/21-а є оскарження судових рішень перелік яких визначений у пункті 3 частини четвертої статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування наступних норм матеріального права, а саме: статті 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року, пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-ІХ від 19 вересня 2019 року.

Предметом спору у даній справі, як зазначає скаржник, є бездіяльність Донецької обласної прокуратури щодо неналежного розрахунку з позивачем, а саме: невиплати йому заробітної плати з урахуванням посадового окладу, визначеного приписами статті 81 Закону України «Про прокуратуру» за період роботи з 01 липня 2015 року по 30 листопада 2020 року, а також зобов`язання сплатити матеріальну шкоду в розмірі 1 317 321, 80 грн.

Разом з тим, Верховним Судом у справі № 320/1874/19 було зроблено висновок щодо застосування положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру» у період з 01 липня 2015 року по 29 березня 2019 року.

При цьому на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм у подібних правовідносинах, після винесення Конституційним судом України рішення від 26 березня 2020 року №6-р/2020 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року зі змінами, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, який визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Обґрунтування скаржником наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 329-330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі №200/2302/21-а за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання бездіяльності щодо неналежного розрахунку, а саме невиплати позивачу частини заробітної плати - посадового окладу визначеного за частиною 3 статті 81 Закону України «Про прокуратуру», за період з 01 липня 2015 року по 30 листопада 2020 року протиправною та зобов`язання сплатити матеріальну шкоду в розмірі 1 317 321, 80 грн.

Витребувати з Донецького окружного адміністративного суду справу №200/2302/21-а за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання бездіяльності щодо неналежного розрахунку, а саме невиплати позивачу частини заробітної плати - посадового окладу визначеного за частиною 3 статті 81 Закону України «Про прокуратуру», за період з 01 липня 2015 року по 30 листопада 2020 року протиправною та зобов`язання сплатити матеріальну шкоду в розмірі 1 317 321, 80 грн.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду