Справа № 580/7228/21
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року справа № 580/7228/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю Олімп-Інвест про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Головного управління ДПС у Черкаській області (далі позивач), в якому просить стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих товариство з обмеженою відповідальністю Олімп-Інвест (далі відповідач) та за рахунок готівки податковий борг в сумі 145960,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі самостійно задекларованих зобов`язань та податкових повідомлень-рішень у відповідача виник узгоджений податковий борг, який у добровільному порядку не сплачений. Тому просить стягнути вказану заборгованість.

Ухвалою суду від 22.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

23.10.2021 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 18.11.2019 №, на підставі якого позивач просить стягнути податковий борг, є копією податкового повідомлення-рішення від 29.03.2019 №, яке у судовому порядку у справі №580/3919/19 визнано протиправним та скасовано. Отже, позивач просить стягнути податковий борг, причини виникнення якого визнані судом недійсними.

04.11.2021 позивач подав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що у справі №580/3919/19 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.03.2019 №, що прийняте на підставі акту перевірки від 12.02.2019 №49/23-00-14-0807/35091382. Водночас, у даній справі податковий борг виник з інших підстав, у т.ч. податкового повідомлення-рішення від 18.11.2019 №, що прийняте на підставі акту перевірки від 18.10.2019 №912/23-00-50-04-007/35091382.

Ухвалами від 22.11.2021 суд відмовив у задоволенні клопотань представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Відповідач самостійно задекларував зобов`язання із ПДВ відповідно до:

декларації від 17.06.2020 № на суму 150,00 грн.;

уточнюючого розрахунку від 01.05.2020 № на суму 215,00 грн.;

декларації від 17.07.2020 № на суму 558,00 грн.;

декларації від 18.08.2020 № на суму 1133,00 грн.;

декларації від 17.03.2021 № на суму 242,00 грн.;

декларації від 19.04.2021 № на суму 1597,00 грн.;

декларації від 18.05.2021 № на суму 1600,00 грн.;

декларації від 16.06.2021 № на суму 1790,00 грн.;

декларації від 20.07.2021 № на суму 5280,00 грн.

П.54.1. ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України) визначено, що сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобов`язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК України).

Абз.1 п.57.1 ст.57 розділу II ПК України встановлено обов`язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами підп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання визнається податковим боргом.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку, що вищевказані грошові зобов`язання, самостійно визначені відповідачем, є його податковим боргом.

Крім того, суд встановив, що на підставі акту перевірки від 18.10.2019 №912/23-00-50-04-007/35091382 позивач прийняв податкове повідомлення-рішення від 18.11.2019 №, яким визначив відповідачу суму грошового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 145968,00 грн. (97312,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 48656,00 грн за штрафними санкціями).

Право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки передбачене п.75.1 ст.71 ПК України.

Суд звернув увагу, що вищевказане ППР отримане відповідачем 16.12.2019, що підтверджується підписом уповноваженої особи на ньому.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

П.56.1 ст.56 ПК України передбачає право платника оскаржити рішення, прийняті контролюючим органом (у т.ч. ППР) в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з вимогами п.56.1 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Підп.56.17.1. п.56.17. ст.56 ПК України встановлює, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження на підставі абз.2 підп.56.17.5. п.56.17. ст.56 ПК України вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Оскільки докази оскарження у встановлений ПК України строк вищевказаного ППР відсутні, суд дійшов висновку про узгодженість визначених ним грошових зобов`язань.

Тому суд дійшов висновку, що грошові зобов`язання, визначені вищевказаним ППР, є податковим боргом відповідача.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, що податкове повідомлення-рішення від 18.11.2019 №, на підставі якого позивач просить стягнути податковий борг, є копією податкового повідомлення-рішення від 29.03.2019 №, яке у судовому порядку у справі №580/3919/19 визнано протиправним та скасовано.

Так, у справі №580/3919/19 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.03.2019 №, що прийняте на підставі акту перевірки від 12.02.2019 №49/23-00-14-0807/35091382.

Водночас, у даній справі податковий борг виник на підставі іншого податкового повідомлення-рішення, а саме: від 18.11.2019 №, що прийняте на підставі іншого акту перевірки від 18.10.2019 №912/23-00-50-04-007/35091382.

Доказів оскарження у встановленому законом порядку або скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2019 № суду не надано.

Крім того, з рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 у справі №580/3919/19 суд встановив, що за наслідками перевірки відповідача, що оформлена актом від 12.02.2019 №49/23-00-14-0807/35091382, встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198,2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.7 ст.201 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2017 року на суму 97312 грн.

У зв`язку з цим порушенням податковим органом прийнято ППР від 29.03.2019 №.

Водночас, в акті перевірки від 18.10.2019 №912/23-00-50-04-007/35091382 зазначено, що при перевірці показників податкової звітності за серпень 2019 року встановлено, що відповідачем не задекларовано збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки, що узгоджена протягом звітного періоду на суму 97312 грн., у зв`язку з чим, податковим органом прийнято ППР від 18.11.2019 №.

Отже, ППР від 29.03.2019 № стосується нарахування грошових зобов`язань за інший період (грудень 2017 року), аніж ППР від 18.11.2019 № (серпень 2019 року), на підставі якого позивач просить стягнути податковий борг.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача, що податкове повідомлення-рішення від 18.11.2019 № є копією податкового повідомлення-рішення від 29.03.2019 №.

З даних облікової картки позивача суд встановив, що відповідачем самостійно погашено вищевказаний податковий борг на суму 12559,00 грн. Також, станом на час виникнення податкового боргу за позивачем рахувалась переплата у розмірі 13,73 грн.

З урахуванням викладеного, згідно з підставами позову податковий борг відповідача становить 145960,27 грн., що підтверджується даними облікової картки відповідача з ПДВ.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання позивач прийняв податкову вимогу форми Ю від 05.05.2020 №3874-10 на суму 153080,71 грн.

В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобов`язання у повному обсязі не сплатив, що підтверджується даними зворотного боку облікової картки.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

П.95.2. ст.95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.1. ст.95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Підп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.95.4. ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення вищевказаного податкового боргу відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу содових витрат.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Черкаській області задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках та за рахунок готівки товариства з обмеженою відповідальністю Олімп-Інвест (18031, м. Черкаси, вул. Василини, буд.138, ) на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) податковий борг у сумі 145960,27 грн. (сто сорок п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 27 коп.).

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ