Справа № 200/9588/21
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 р. Справа№200/9588/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (місцезнаходження: країна, 58002, Чернівецька обл., місто Чернівці, вул. Кобилянської Ольги, буд. 1/, пл. Центральна, буд. 3; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 07 липня 2021 року № б/н про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 червня 2021 року про перерахунок пенсії згідно ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.04.2018 року по 30.06.2021 року на Відокремленому підрозділі Шахта Котляревська Державного підприємства Селидіввугілля.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, проте його було повідомлено, що 07 липня 2021 року винесено рішення про відмову в перерахунку у зв`язку з відсутністю 24 місяців страхового стажу після попереднього перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що відсутня сплата страхових внесків з 01.04.2018 року по теперішній час згідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування страхового стажу роботи протиправними та такими, що порушують його конституційні права, оскільки в трудовій книжці позивача наявні всі необхідні записи, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав до суду відзив, у якому зазначив, що позивачу не зараховано страховий стаж в період з 01.04.2018 по 30.06.2021 рр. Трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, але в даному випадку підприємство не сплачувало єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У зв`язку з чим, представник УПФ вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що станом на дату подання заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії в системі персоніфікованого обліку відомості про сплату страхових внесків з 01.04.2018 року відсутні. На підставі викладеного, підстави для повторного розгляду заяви та здійснення перерахунку пенсії з 29.06.2021 року відсутні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

05 жовтня 2021 року ухвалою суду залучено в якості другого відповідача у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, відповідно до паспорту серії НОМЕР_2 , отримувачем пенсії, перебуває на обліку в Головному Управлінні ПФУ в Донецькій області.

29.06.2021 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Донецькій області з заявою про перерахунок пенсії.

Рішенням від 07.07.2021 року вказано наступне. Відділом перерахунку пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області розглянуто документи ОСОБА_1 для перерахунку пенсії. Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків з 01.04.2018 року по даний час. У зв`язку з викладеним, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку в зв`язку з відсутністю 24 місяців страхового стажу після попереднього перерахунку пенсії.

Як вбачається з трудової книжки та вкладнику до трудової книжки НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 26.05.2003 року працює на підприємстві, яке згодом було перейменовано в Державне підприємство «Селідіввугілля», перепідпорядкованого Міністерству енергетики України, заступником директора по господарським та соціальним питанням.

Листом 09.07.2021 року № 0500-1510-8/31237 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача що згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків з 01.04.2018 року по даний час.

Виходячи з викладеного, винесено рішення від 07.07.2021 року про відмову в проведенні перерахунку «зміна стажу по ст. 42 Закону № 1058» у зв`язку з відсутністю 24 місяців страхового стажу після попереднього перерахунку пенсії.

Як вбачається з довідки Державного підприємства «Селидіввугілля» від 13.07.2021 року № 22/2461, в період з 01.04.2018 року по 30.06.2021 року роботодавець щомісячно на зарплату ОСОБА_1 нараховував єдиний соціальний внесок.

Також, в матеріалах справи наявна довідка Державного підприємства «Селидіввугілля» від 15.07.2021 року № 04/2565, відповідно до якої утримані із заробітної плати, нараховані на заробітну плату працівників страхові внески за період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року перерахований повністю. Єдиний соціальний внесок, нарахований на заробітну плату працівників за період з 01.04.2018 року по 30.06.2021 року перерахований частково.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно не зарахування стажу для перерахунку пенсії позивачу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених пунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Відповідно до п.6 ст. 92 Конституції України включно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» №1058 від 9 липня 2003 року.

Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.

Так, зокрема статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону).

Суд наголошує, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, зокрема, щодо несплати страхових внесків підприємством.

Окрім того, як вбачається з доданих документів, з заробітної плати позивача щомісячно було відраховано єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 7 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п.7 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з управління відповідача судового збору у розмірі 908,00 грн. на користь позивача, як того вимагає ч.2 ст. 4 Закон України Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місце знаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (місцезнаходження: країна, 58002, Чернівецька обл., місто Чернівці, вул. Кобилянської Ольги, буд. 1/, пл. Центральна, буд. 3; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 07 липня 2021 року № б/н про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 червня 2021 року про перерахунок пенсії згідно ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.04.2018 року по 29.06.2021 року на Відокремленому підрозділі Шахта Котляревська Державного підприємства Селидіввугілля.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 02 грудня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.В. Арестова