Справа № 545/3209/21
Суддя: Шелудяков Л. В.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/3209/21
Провадження № 2-а/545/76/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління НП у Харківській області в особі Богодухівського РВП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до Головного управління НП у Харківській області в особі Богодухівського РВП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що поліцейським з РПП СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Губським А.А. 19 вересня 2021 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 411342 про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. Згідно вказаної постанови його визнано винним як водія транспортного засобу DAF XF 95430, днз НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 у вчинення правопорушення за ст. 132-1 КУпАП, а саме за перевіз газового конденсату в кількості 24480 кг маса продукту, смт. Коломак а/д С211602 без відповідного дозволу на дану ділянку дороги. З вказаною постановою не згоден, оскільки при розгляді справи йому не було надано право скористатися своїми правами в повному обсязі, зокрема правом на юридичну допомогу, не були вирішені його клопотання, не були дослідженні докази.

Крім того, зазначив, що він працює на посаді водія автотранспортного засобу в ТОВ «КТД «Зернопродукт», і на виконання службових обов`язків, 19 вересня 2021 року здійснював перевезення вантажу конденсату газового з пункту навантаження УППНГ Сахалінського НГКР, яке розташоване в 15 км від м. Краснокутськ. Пунктом розвантаження є с. Нижні Яреськи Шишацького району Полтавської області.

На виконання вимог законодавства ТОВ «КТД «Зернопродукт» отримало у відділі безпеки ДР управління Патрульної поліції в Полтавській області погодження маршруту руху транспортного руху транспортного засобу DAF XF 95430, днз НОМЕР_1 , причіп ОМТ 3SС01 днз НОМЕР_2 під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів № 2021-8 НВ від 09 вересня 2021 року, строком дії з 10 вересня 2021 року по 06 березня 2022 року, за тим маршрутом, що він здійснював перевезення вантажу.

Враховуючи вказане, просив скасувати постанову поліцейського з РПП СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Губського Андрія Андрійовича від 19 вересня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 411342 про притягнення його до адміністративної відповідальності та стягнути на його користь понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, прохав позов задовольнити, справу розглянути без його участі.

В судове засідання позивач подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за відсутності представника до суду не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних обґрунтувань.

Судом встановлено, що 19 вересня 2021 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 4113423, винесеної поліцейським з РПП СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Губським Андрієм Андрійовичем, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, за те, що він 19 вересня 2021 року о 16 годині 00 хвилини на а/д С 211602 керував автомобілем DAF XF 95.430, днз НОМЕР_3 з напівпричепом бочкою марки ППОМТ 38 СО 1 днз НОМЕР_4 , перевозив «Конденсат газовий» об`ємом 24480 кг без відповідного узгодження маршруту дорожнього перевезення вантажу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП. Відповідно до постанови на водія накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 гривень, що передбачено санкцією ст. 132-1 КУпАП (а.с. 6).

В судове засідання оригінал постанови стороною відповідача наданий не був, як і будь-які письмові заяви по справі, тому судом оглянуто відповідну копію, яка була надіслана стороні позивача по справі.

Стороною відповідача, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив вимоги саме якого пункту Правил дорожнього не надано.

До того ж, статті 132-1 КУпАП, за якою позивач притягнуто до адімінстративної відповідальності має дві частини, а саме, першої передбачена відповідальність за порушенняправил дорожнього перевезення небезпечних вантажів,правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, а друга частина передбачає відповідальність за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Оскаржувана постанова не мітить частину вказаної статті, за якою особа притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вимог ст. 283 КУпАП в постанові не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення.

При винесенні постанови поліцейським не враховано, що згідно наказу № 1 о/с від 18 березня 2020 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу до ТОВ «КТД «Зернопродукт» на посаду водія автотранспортного засобу з 19 березня 2020 року.

На виконання службових обов`язків, 19 вересня 2021 року ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу конденсату газового з пункту навантаження УППНГ Сахалінського НГКР, яке розташоване в 15 км від м. Краснокутськ. Пунктом розвантаження є с. Нижні Яреськи Шишацького району Полтавської області, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 262-ГК//2592 від 19 вересня 2021 року.

Наказом МВС України № 656 від 04 серпня 2018 року затверджено Правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів (далі Правила). Пунктом 1 Розділу 1 вказаних Правил передбачено, що ці правила визначають порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України.

Пунктом 9 Розділу 1 вказаних Правил при перевезення небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи, зокрема при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної безпеки, - погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, видане уповноваженим підрозділом поліції, зразок якого наведено в додатку до цих Правил.

Згідно вказаного зразка в погодженні зазначається марш тру руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

У відповідності до вимог п. 12 Розділу ІІ Порядку погодження та оформлення маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженого тим же наказом МВС України, що і Правила, підрозділи поліції формують погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів в інформаційній підсистемі «Дозвіл БДР» інформаційного порталу Національної поліції України.

На виконання вказаних вимог, ТОВ «КТД «Зернопродукт» отримало у відділі безпеки ДР управління Патрульної поліції в полтавській області погодження маршруту руху транспортного руху транспортного засобу DAF XF 95430, днз1239ВК, причіп ОМТ 3SС01дрн. НОМЕР_2 під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів №2021-8 НВ від 09 вересня 2021 року, строком дії з 10 вересня 2021 року по 06 березня 2022 року, за маршрутом, зокрема на дільниці Краскокутськ Новоіванівка Коломак - Т 2116 М03 Чутове М03 - Полтава, що в свою чергу передбачає напрямок по автодорогам, які мають позначення Т-2116 та М03 зі з`їздом з дороги, що ведуть через Коломак до Новоіванівки та Краснокутська.

Постановою Кабінету Міністрів України №55 від 30 січня 2019 року затверджено перелік автомобільних доріг загального користування державного значення. Згідно вказаного переліку літерою М позначено дороги міжнародного значення, зокрема позначення М03 має дорога Київ Харків Довжанський. Літерою Т позначено Територіальні автомобільні дороги. Так, позначення Т-21-16 має автодорога територіального значення М03/ - Коломак Шестове Колонтаїв, протяжністю 40,3 км.

Автотранспорт позивача зупинено на перехресті доріг Коломак Шелестове та Коломак Новоіванівка по напрямку до Новоіванівки.

Пунктом 4 Розділу ІІІ Порядку визначено порядок оформлення погодження дорожнього перевезення небезпечного вантажу, зокрема у пп.2 п.4 зазначено, що у пункті 1 зазначається маршрут перевезення небезпечного вантажу. Маршрут перевезення складається з урахуванням установлених на ділянках автомобільних доріг та вулиць обмежень на рух транспортних засобів так, щоб за можливості виключати проїзд транспортних засобів із небезпечними вантажами через комерційні або житлові райони, екологічно чутливі райони, промислові зони з небезпечними об`єктами або дорогами, які становлять істотну фізичну небезпеку.

Отже всю вищезазначену інформацію зазначають працівники поліції, а в погодженні маршруту не має жодних застережень щодо проїзду через смт. Коломак.

Відповідно до 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 22 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України наведеній у постанові від 17 травня 2018 року № 759/12872/16-а, яку відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно ч. 4 ст. 258 КАС України у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КАС України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З аналізу наведених норм Кодексу про адміністративні правопорушення слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення позивача, надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз`яснено його права та обов`язки, розглянуто клопотання в разі їх наявності.

Щодо доведеності вини, то суд зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ст. 132-1 КУпАП відповідачем суду не надано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки доказів правомірності рішень відповідача адміністративна справа не містить, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі необхідно закрити.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

При вирішенні питання про стягнення витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач ОСОБА_1 при подачі позову сплатив судовий збір в сумі 454 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичними особами становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (454 грн.), тому стягненню на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Частиною третьою статі 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами частини першої статі 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як убачається з пункту 1 частини третьої ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу та обґрунтування їхнього розміру позивачем надано договір про надання правових послуг адвоката від 27 вересня 2021 року.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу позивачем подано наступні документи: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.22, 23); договір про надання правової допомоги вів 27 вересня 2021 року, укладеного між ним та адвокатом Сучковою Ю.О., згідно п. 1 предметом договору є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів ОСОБА_1 в тому числі судових органах щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, а згідно п. 3 договору визначена вартість робіт адвоката в розмірі 3500 грн. (а.с.17-19); акт наданих послуг від 27 вересня 2021 року; розрахункову квитанцію № 9 від 27 вересня 2021 року про сплату ОСОБА_1 за правничу допомогу за вищевказаним договором 3500 грн. (а.с.21).

Суд зазначає, що такі документи є достатніми для підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та у своїй сукупності підтверджую їхній розмір.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Від відповідачів клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідно до частини шостої статті 134 КАС України до суду не надходило.

З урахуванням викладеного на користь позивача слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 3500 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, призначених для Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 72-77, 90, 121, 132, 134, 139, 243, 244, 246, 268, 272, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління НП у Харківській області в особі Богодухівського РВП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 411342 від 19 вересня 2021 року, винесену поліцейським з РПП СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Губським Андрієм Андрійовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення у виді штрафу в сумі 510,00 гривень, та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. В. Шелудяков