Справа № 629/2839/21
Суддя: КАРАЩУК Т. О.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/2839/21
Номер провадження 2-а/629/26/21
01.12.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращук Т.О. з участю секретаря Коваленко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Національної поліції в Харківській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора ВРПП Лозівського РВП старшого лейтенанта поліції Замай М.М. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 216313 від 10.05.2021 року, винесеною інспектором ВРПП Лозівського РВП старшого лейтенанта поліції Замай М.М. її визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки та обставина, що нею здійснено завідомо неправдивий виклик, не відповідає дійсності. Так, 10.05.2021 року позивачем було виявлено, що квіти та інші зелені насадження біля її двору (вздовж паркану по вулиці) знешкоджено, вона вирішила, що вони оброблені невідомою отруйною речовиною. Зважаючи на вказане, ОСОБА_1 зателефонувала за номером «102» та викликала наряд поліції для з`ясування та встановлення факту отруєння сусідами, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , зелених насаджень. На виклик позивача прибув наряд поліції, оснащений нагрудними камерами, які мали зафіксувати факт пошкодження зелених насаджень. Позивач вказала в позові, що після того як її вислухали працівники поліції, замість фіксування факту пошкодження зелених насаджень, останні склали на неї постанову про накладення адміністративного стягнення від 10.05.2021 року серії ГАБ №216313, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 ніби- то був зроблений ложний виклик, за який передбачено адміністративну відповідальність за ст.183 КУпАП. Позивач вказала на те, що на її твердження працівники поліції не звернули уваги, не виконали свої професійні обов`язки, зауваження щодо необхідності залучення понятих при складанні протоколу ними були проігноровані. З метою підписання понятими протоколу інспектор зупинив недалеко від будинку позивача двох чоловіків, які підписали протокол, не знаючи причину виклику поліції. Посилаючись на вище вказане та на те, що працівники поліції не дослідили фактичних обставин справи, порушили процедуру, не надали оцінку обставинам, позивач просила скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 216313 від 10.05.2021 року, винесену інспектором ВРПП Лозівського РВП старшого лейтенанта поліції Замай М.М., якої її визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Ухвалою від 27.05.2021 року позов було залишено без руху, надано час для усунення недоліків.
Позивачем надано уточнений позов, яким усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду, а саме змінено відповідача у справі на Лозівський ВП ГУ НП в Харківській області.
Ухвалою від 07.07.2021 року було відкрито провадження у справі.
Ухвалою від 16.07.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Національної поліції в Харківській області.
23.09.2021 року представником третьої особи надано пояснення, в яких вказано, що 10.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області, однак зазначена нею інформація не підтвердилася, у зв`язку з чим посадовою особою Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області було прийнято рішення про складання адміністративного протоколу за статтею 183 КУпАП. Складання та розгляд протоколу за ст.183 КУпАП відносить до компетенції поліції, посадові особи діяли на підставі та в межах повноважень у спосіб визначений законодавством України, а тому підстав для задоволення позову відсутні.
Представником позивача надано пояснення, в яких вказано, що позивач, здійснюючи виклик, була впевнена, що її собака породи Лайка була отруєна, також питна вода у колодязі, якою вона користується змінила колір та зелені насадження, які росли на її земельній ділянці зкинули враз листя, ці події почали виникати з 02.05.2021 року по 10.05.2021 року, тому позивач при звернення поліції була впевнена, що повідомляє правдиву інформацію. Так, всупереч повідомленій інспектору інформації, він не дослідив фактичних обставин та проігнорував вказане позивачем. Крім того, представник вказувала, що відеозапис відділом поліції не надано, оскільки строк зберігання закінчився, однак відповідно до наказу МВС, строк зберігання відеозаписів міг бути продовжений в даному випадку. Так, ОСОБА_2 зазначала про те, що вище вказане свідчить про те, що відеозапис працівниками поліції не здійснювався. Також, посилалася на те, що обов`язок доказування лежить на відповідачі, а ним вину ОСОБА_1 та правомірність дій інспектора не доведено.
У судове засідання з`явилися позивач та її представник, які наполягали на задоволенні позову, уточнили вірну назву відповідача, а саме «Лозівський РВП ГУ НП в Харківській області».
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з вимогами ч. 2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Із матеріалів справи вбачається, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 216313 від 10.05.2021 року, винесеною інспектором ВРПП Лозівського РВП старшого лейтенанта поліції Замай М.М., ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні від 12.10.2021 року інспектор Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області Замай М.М. повідомив, що ОСОБА_1 неодноразово викликала
працівників поліції, а саме більше 300 разів, однак підстави виклику не підтверджувалися. 10.05.2021 року він приїхав на виклик позивача, яка вказувала на отруєння зелених насадження, води в колодязі та собаки, однак жодних ознак, які б вказували на отруєння не було. Враховуючи вищевказане, ним було складено протокол та постанову про накладення адміністративного стягнення в присутності понятих за надання неправдивих відомостей. Відеофіксація виїзду, про яку зазначає позивач, здійснювалася на власний мобільний телефон, та відеозапис було втрачено.
Втрата відеозапису підтверджується рапортом інспектора Замай М.М. від 26.08.2021 року та відповіддю Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області про відсутність можливості надання відеозапису з нагрудної камери, оскільки пройшло з моменту події три місяці та строк зберігання, визначений наказом МВС, закінчився.
В ході судового розгляду 01.12.2021 року, також були допитані свідкі, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які повідомили що дійсно були понятими при складені протоколу. Відносно кого та на підставі чого складався даний протокол, вони не пам?ятають. На території домоволодіння ОСОБА_1 вони не були. Пам?ятають, що мова була про те, що ОСОБА_1 скаржилась на те, що у неї отруїли тварин, дерева та кущі. Їй зачитали її права, склали протокол і вони його підписали. Жодних зауважень у них не було.
Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП за оскаржуваною постановою став завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме патрульної поліції.
Статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.
При вирішені справи суд виходить із наступного.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовано положеннями Закону України № 580-VIII від 2 липня 2015 року «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
За змістом ст. 2 Закону України «Про національну поліцію» завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
За змістом ст. 18 цього Закону поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків), наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які перебувають у безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.
Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені статтею 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної
постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. По-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, як зазначає у позовній заяві ОСОБА_1 , вона здійснила дзвінок на службу «102», коли виявила отруєння зелених насаджень біля паркану, для з`ясування та встановлення факту отруєння сусідами, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , зелених насаджень.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача -
орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Судом встановлено, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, було доведено правомірність накладення адміністративного стягнення, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що підстави для його задоволення відсутні.
За таких обставин суд доходить висновку про залишення постанови про накладення адміністративного стягнення без змін, а позовну заяву - без задоволення.
Так як позивач була звільнена від сплати судового збору, судовий збір віднести за рахунок держави.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статями 2, 8, 9, 19, 72-77, 90, 241-243, 246, 205-251, 255 КАС України, суд,-
У задоволенні позовних вимог за уточненим позовом ОСОБА_1 до Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Національної поліції в Харківській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення- відмовити.
Судовий збір віднести за рахунок держави.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.О.Каращук