Справа № 520/22358/21
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

02.12.2021 № 520/22358/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панов М.М., розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла" до Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування акту перевірки, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати акт перевірки від 26 липня 2021 року цілісного майнового комплексу Роганської філії комунального підприємства «Харківські теплові мережі», що знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергоцентр Роганського промвузла».

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Проте публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої).

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи вимоги позивача у даній справі про визнання протиправним та скасування акта перевірки від 26 липня 2021 року цілісного майнового комплексу Роганської філії комунального підприємства «Харківські теплові мережі», що знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергоцентр Роганського промвузла», направленні на збереження орендних відносин, з метою строкового платного користування цілісним майновим комплексом і регулюються законодавством у сфері цивільно-правових відносин.

Суд зазначає, що оскаржуваний акт перевірки від 26.07.2021, складений комісією, створеною на підставу наказу Управління економіки та комунального майна Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.07.2021 №1177 «Про проведення перевірки стану використання цілісного майнового комплексу Роганської філії комунального підприємства «Харківські теплові мережі» не є індивідуальним актом в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

За своїм змістом акт перевірки лише констатує виявлені факти певних порушень, допущених орендарем.

В свою чергу, Актом від 26.07.2021, складеним за наслідками перевірки, не підтверджено належного забезпечення ТОВ «Теплоенергоцентр Роганського промвузла» безпечної експлуатації об`єкта оренди, шляхом виконання чинних норм і правил експлуатації основних фондів, що є порушенням абз. 2, 3, 4 п. 10.1. Договору оренди цілісного майнового комплексу Роганської філії комунального підприємства «Харківські теплові мережі» №1864 від 01.07.2019 (зі змінами внесеними 23.12.2019). Та є підставою для його розірвання та повернення орендованого майна.

Останнє є предметом розгляду господарським судом Харківської області справи №922/4200/21 за позовом Управління комунального майна та приватизації до ТОВ «Теплоенергоцентр Роганського промвузла» про розірвання договору оренди цілісного майнового комплексу Роганської філії комунального підприємства «Харківські теплові мережі» №1864 від 01.07.2019, укладеного між Харківською міською радою в особі Управління комунального майна та приватизації та ТОВ «Теплоенергоцентр Роганського промвузла» та зобов`язання ТОВ «Теплоенергоцентр Роганського промвузла» повернути Управлінню комунального майна та приватизації: нежитлової будівлі літ. «Г-1», загальною площею 16,0 кв.м, нежитлове приміщення №1 в літ. «Д-1, Д-1», загальною площею 100,8 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-14, 2а, 18-27, 2-го поверху №1-10, За, 12-29, 31-42, 3-го поверху №1-8, За, 4-го поверху №1 в літ. «А-1» з прибудовою (котельня), загальною площею 2754, 7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 155; нежитлові приміщення 1-го поверху №1-8, антресолі №16-18 у нежитловій будівлі літ. «А-1», загальною площею 526,6 кв.м, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, №320-А; нежитлові приміщення 1-го поверху №1, 2, 8-13, 2-го поверху №14-27, 16а, 24а у нежитловій будівлі літ. «А- 2», загальною площею 768,1 кв.м. яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Зубарєва, №27-А»; теплові мережі протяжністю 36703,5 м в однотрубному обчисленні; технологічне обладнання та загальновиробничі засоби, що забезпечують провадження господарської діяльності з теплопостачання в кількості 319 одиниць.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, спір в адміністративній справі №520/22358/21 стосується орендних відносин, що виникли в ході реалізації прав та обов`язків з Договору оренди №1864 від 01.07.2019, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації та ТОВ «Теплоенергоцентр Роганського промвузла» тобто господарського права.

Отже, такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на оренду.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Такий висновок викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №820/11297/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Харківської міської ради, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про скасування рішення Червонозаводської районної в м. Харкові ради №492 від 21 жовтня 2008 року та рішення реєстратора Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 5 листопада 2008 року про реєстрацію права власності за реєстраційним номером 10867685.

З огляду на наведені вище нормативні положення не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи.

За позовом предмет спору носить приватноправовий характер та не стосується захисту прав у сфері публічно-правових відносин, які виникли між сторонами, а пов`язані з правом оренди.

Таким чином, суд доходить до висновку, що наявні правові підстави для закриття провадження в адміністративній справі передбачені ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність закрити провадження по даній справі.

Керуючись ст. 47, 189, 194, 238, 241, 246, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла" (вул. Роганська, буд. 155, м. Харків, 61172, ) до Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправним та скасування акту перевірки.

Роз`яснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого господарського суду та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя М.М.Панов