Справа № 120/13842/21-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 грудня 2021 р. Справа № 120/13842/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправне рішення відповідача щодо відмови в призначенні пенсії. Зокрема зазначає, що оскаржуване рішення позивачем не отримано, а повідомлено про його прийняття листом від 16.08.2021 за №0200-0208-8/49835.

Тому, з метою скасування вказаного рішення та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 27.10.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання зазначеної ухвали, позивачем 04.11.2021 подано до суду матеріали на усунення недоліків.

Ухвалою від 09.11.2021 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Установлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Також витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1

23.11.2021 на виконання ухвали від 09.11.2021 відповідачем надано належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1

02.12.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що період навчання позивача з 01.09.1979 по 20.02.1985 не зараховано до страхового стажу у зв`язку із тим, що вказаний період перетинається з проходженням військової служби.

Періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки від 19.02.1982 серії НОМЕР_1 не має змоги врахувати до страхового стажу, оскільки дата народження дописана пастою іншого кольору.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

08.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком у зв`язку із досягненням 55 років, відповідно до вимог ст. 1 Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993.

Листом від 16.08.2021 позивача повідомлено щодо прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії за віком, з огляду на відсутність необхідного страхового та пільгового стажу.

З матеріалів пенсійної справи, судом встановлено, що рішенням відповідача від 15.07.2021 № 72 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж становить 6 років 6 місяців 1 день при необхідному 25 років, а пільговий стаж становить 3 роки 7 місяців 20 днів при необхідному 15 років.

Рішення мотивовано тим, що до страхового стажу позивача не зараховано:

- період навчання з 01.09.1979 по 20.02.1985 у зв`язку із тим, що вказаний період перетинається з проходженням військової служби;

- періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки від 19.02.1982 серії НОМЕР_1 , оскільки дата народження дописана пастою іншого кольору.

Не погоджуючись із рішенням відповідача щодо не зарахування до страхового стажу період навчання з 01.09.1979 по 20.02.1985 та періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки від 19.02.1982 серії НОМЕР_1 та відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що спір у справі виник із причини не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача періоду роботи з 14.09.1979 по 02.01.1985.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003 № 1058-IV).

Відповідно до ст. 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Отже, з вище зазначеного вбачається, що страховий стаж отриманий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону від 09.07.2003 № 1058-IV.

Згідно вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон від 05.11.1991 № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16-а.

Як слідує із трудової книжки позивача у період з 01.09.1979 по 20.02.1985 позивач навчався у Магаданському політехнікумі.

Разом з тим, підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періоду його навчання в Магаданському політехнікумі з 01.09.1979 по 20.02.1985 слугувало те, що вказаний період перетинається з проходженням військової служби.

Також підставою для не зарахування періодів трудової роботи згідно записів трудової книжки від 19.02.1982 серії НОМЕР_1 слугувало те, що дата народження дописана пастою іншого кольору.

Оцінюючи доводи відповідача про внесення дати народження до трудової книжки позивача пастою іншого кольору і, як наслідок, не врахування періодів роботи до страхового стажу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58, записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Станом на час внесення спірного запису, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 № 162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (далі - Інструкція № 162), пункт 2.3 якої містить положення, подібні положенням пункту 2.4 Інструкції № 58.

Пунктом 1.4 Інструкції № 162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС віл 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (далі - Порядок № 656) та цією Інструкцією.

Відповідно до п. 18 Порядку № 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд зазначає, що запис дати народження позивача пастою іншого кольору, на що посилається відповідач, не є тим недоліком, який може мати наслідком порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 року по справі №490/12392/16-а.

Отже, із вищенаведеного суд дійшов висновку, що відмова відповідача у не зарахуванні до страхового стажу періодів трудової роботи згідно записів трудової книжки від 19.02.1982 серії НОМЕР_1 є протиправною.

Суд оцінюючи допустимість трудової книжки позивача, як доказу в підтвердження його страхового стажу враховує, що відповідач не навів жодного аргументу, який би вказував на невідповідність трудової книжки ОСОБА_1 чи записів у ній вимогам чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку, що періоди трудової роботи згідно записів трудової книжки від 19.02.1982 серії НОМЕР_1 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо не зарахування періоду навчання позивача в Магаданському політехнікумі з 01.09.1979 по 20.02.1985, оскільки вказаний період перетинається з проходженням військової служби з 24.10.1982 по 26.10.1984, суд оцінює критично, оскільки згідно архівної довідки Державної бюджетної професійної освітньої установи "Магаданський політехнічний технікум" від 22.09.2021 за № 02-06/1204, що міститься в матеріалах справи встановлено, що позивач:

- у період з 01.09.1979 (наказ про зарахування № 130-у від 25.08.1979) по 26.05.1982 (наказ про відрахування У 89-у від 26.05.1982) навчався на денному відділенні в Магаданському політехнікумі по спеціальності промислове та цивільне будівництво;

- у період з 31.10.1984 (наказ про зарахування № 180-у від 02.11.1984 «зарахований у зв`язку із закінчення військової служби») по 01.03.1985 (наказ про закінчення № 50-у від 01.03.1985) навчався на денному відділенні в Магаданському політехнікумі по спеціальності промислове та цивільне будівництво.

Згідно запису у військовому квитку серії НОМЕР_2 позивач у період з 24.10.1982 по 26.10.1984 проходив строкову військову службу. Вказаний період також записано в трудовій книжці позивача від 19.02.1982 серії НОМЕР_1 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що період навчання позивача в Магаданському політехнікумі з 01.09.1979 по 26.05.1982 та з 31.10.1984 по 01.06.1985 не перетинається з проходженням військової служби з 24.10.1982 по 26.10.1984, а тому навчання в Магаданському політехнікумі підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Перевіривши в сукупності підстави відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, що викладені в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.07.2021 № 72, суд дійшов висновку про неправомірність аргументів, на які зіслався відповідач. Помилковість висновків пенсійного органу, які покладені в основу оскаржуваного рішення є підставою для його скасування, оскільки неврахуванням усіх обставин, що мали значення для їх прийняття призвело до того, що спірне рішення суперечить нормам пенсійного законодавства щодо порядку врахування та перевірки стажу, який дає право на призначення пенсії за віком.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.07.2021 № 72 про відмову в призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Тому, з метою захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , відповідача слід зобов`язати повторно розглянути його заяву від 08.07.2021 із урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині судового рішення, про наявність підстав для врахування періодів стажу роботи періодів трудової роботи згідно записів трудової книжки від 19.02.1982 серії НОМЕР_1 та періоду його навчання в Магаданському політехнікумі, які досліджувалися при розгляді цієї справи.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керуючись ч. 1 ст. 139 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення в користь позивача сплаченого при зверненні до суду судового збору у сумі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 15.07.2021 №72, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2021 про призначення пенсії за віком, із урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 (іден. код - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ); Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Код ЄДРПОУ-13322403, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна