Справа № 340/4818/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4818/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить :

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оформлену листом від 08.06.021 року № 3432-3461/Г-02/8-1100/21 провести перерахунок і виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.03.2016 року на підставі довідки про заробітну плату №25 від 16.02.2015 року за період роботи з 01.02.1980 року по 31.03.1983 рік, яка видана відокремленим підрозділом "Шахта Краснолуцька" державного підприємства "Донбасантрацит", яке знаходиться в м. Красний Луч Луганської області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок і виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.03.2016 року на підставі довідки про заробітну плату №25 від 16.02.2015 року за період роботи з 01.02.1980 року по 31.03.1983 рік, яка видана відокремленим підрозділом "Шахта Краснолуцька" державного підприємства "Донбасантрацит", яке знаходиться в м. Красний Луч Луганської області.

ОСОБА_1 мотивовано тим, що з 2016 року йому призначена пенсія за віком, у 2021 році він звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку його пенсії, але отримав відмову, мотивовану тим, що довідка, на підставі якої має здійснюватися перерахунок пенсії, видана відокремленим підрозділом шахти ''Краснолуцька'', яке знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території. За заявою позивача листом від 08.06.2021 року №3432-3461/Г-02/1100/21 його повідомлено про неможливість проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату №25 від 16.02.2015 року, оскільки вона видана підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній Україні території, що суперечить вимогам Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Позивач вважає таку відмову незаконною, вказуючи, що його вимоги не обмежуються будь-яким строком звернення до суду, позивач просить суд здійснити перерахунок пенсії саме з дати призначення пенсії з 03.03.2016 року.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області (надалі відповідач) подано відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнаються, оскільки провівши перевірку заяви ОСОБА_1 про проведення перерахунку пенсії, пенсійний орган дійшов висновку про неможливість підтвердити та перевірити обґрунтованість довідки від 15.02.2015 року у зв`язку з тим, що підприємство, яке видало довідку знаходиться на території, яка є тимчасово окупованою.

Ухвалами судді від 17.08.2021 року та 20.09.2021 року позовну заяву було залишено без руху із наданням строку для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді від 17.12.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 08.11.2021 року подальший розгляд справи вирішено провести з викликом сторін на 17.11.2021 року.

В судове засідання 17.11.2021 року сторони не з`явились, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено до 01.12.2021 року.

18.11.2021 року до суду надійшло клопотання відповідача про виконання вимог ухвали суду, у якому зазначено про те, що заробітна плата, яка була обрахована як база для обчислення пенсії за період з 01.02.1986 по 31.01.1990, 01.09.2007 по 30.09.2007, з 01.01.2012 по 31.12.2012, з 01.06.2016 по 30.06.2015 обчислена відповідно до статті 40 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування''. Обчислення розміру пенсії проведено виходячи із страхового стажу 27 років 11 місяців 1день, в тому числі стажу на підземних роботах 4 роки 10 місяців 21 день (з них період роботи з 1980 по 1983 зарахований відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 та довідки від 08.05.2014 за №218). 27.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії в зв`язку із зміною період 60 місяців заробітної плати до 01.07.2000 відповідно до статті 40 Закону, додавши до заяви довідку про заробітну плату від 16.02.2015 року №25. Водночас провести перевірки наданої довідки про заробітну плату не має можливості, оскільки шахта знаходиться на тимчасово окупований території України, доступ до якої відсутній (а.с.84-86).

В судовому засіданні 01.12.2021 року позивач підтримав вимоги позову, зазначивши, що довідку від 15.02.2015 року йому поштою направив його представник, який її отримав особисто в підприємстві. Так, в судовому засіданні позивач зазначив про те, що після окупації він не міг особисто звернутись за отриманням довідки, тому таку довідку за його довіреністю отримала його довірена особа. В цей же день 01.12.2021 року позивачем подана заява про зазначені обставини, а також про те, щоб подальший розгляд справи був проведений у порядку письмового провадження.

В судовому засіданні 01.12.2021 року судом винесено усну ухвалу про подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

02.12.2012 року до суду

Розглянувши справу в письмового провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за віком.

27.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії до якої долучені копії паспорту, довідки про заробітну плату, зокрема, №25 від 16.02.2015 та інші документи (а.с.59).

Листом ГУ ПФУ в Сумській області від 12.05.2021 року №1800-0306-9/23484 відділ перерахунку пенсій №2 пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Сумській області звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області про необхідність здійснення перевірки достовірності довідки про заробітну платі від 16.02.2015 р. №25, видану відокремленим підрозділом ''Шахта ''Краснолуцька'' за період з 01.02.1980 по 31.03.1983 роки (а.с.67).

На вищезазначений лист ГУ ПФУ в Луганській області листом від 20.05.2021 №1200-0901-9/11654 надало відповідь про те, що ВП ''Шахта ''Краснолуцька'' ДП ''Донбасантрацит'' знаходиться на території, яка є тимчасово окупованою, доступ до якої відсутній (а.с.74).

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області №25 від 08.06.2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', оскільки провести перевірку наданої довідки про заробітну плату не має можливості через знаходження ВП ''Шахта ''Краснолуцька'' ДП ''Донбасантрацит'' знаходиться на території, яка є тимчасово окупованою, доступ до якої відсутній (а.с.75).

При цьому суд зауважує, що доказів про направлення вищезазначеного рішення позивачу, матеріали пенсійної справи, копія якої долучена відповідачем до справи, не містять.

Пізніше, ОСОБА_1 знову звернувся до відповідача із заявою від 25.05.2021 року про надання пояснень стосовно причин не врахування довідки про зарплату №25.

Листом ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 08.06.2021 року №3432-3461/Г-02/8-1100/21 надана відповідь на заяву ОСОБА_1 , яким повідомлено про не врахування даних з довідки про заробітну плату від 16.02.2015 року №25 у зв`язку з неможливістю підтвердження долученої довідки про заробітну плату первинними документами, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку (а.с.14, надалі спірна відмова).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що він виник у зв`язку з відмовою провести перерахунок пенсії позивача довідки про його заробіток за період роботи в ВП ''Шахта ''Краснолуцька'' ДП ''Донбасантрацит'', оскільки це підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії передбачений статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абзацу 1 частини 1 цієї статті для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.7 Порядку №22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.7 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2 - 4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Пунктом 3.3 Порядку №22-1 передбачено, що орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу I цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Згідно з пунктом 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Отже, саме рішенням органу про перерахунок/відмову в перерахунку пенсії є рішенням пенсійного органу, яке може впливати на права та свободи позивача.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дії відповідача, суд зазначає наступне.

Кодекс адміністративного судочинства України (надалі КАС України) не містить окремого визначення понять "дії" чи "бездіяльність", натомість є визначення індивідуального акту - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (стаття 4 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені не будь-які дії суб`єкта владних повноважень, а лише ті, які порушують права, свободи або законні інтереси позивачки. Тобто оспорюваними діями повинні створюватись перешкоди для реалізації права позивача на перерахунок пенсії, натомість, такими перешкодами є не окремі дії відповідача, а є рішення відповідача №25 від 08.06.2021 року, яке не є самостійним предметом даного спору.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суд зважає на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оспорювані позивачем дії не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для нього жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, свобод, інтересів та не породжують для нього будь-яких обов`язків. Такі дії самі по собі не мають безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивачки шляхом позбавлення її можливості їх реалізувати та не покладають на неї певні обов`язки, не можуть вважатись такими, що порушують права, свободи чи інтереси позивачки, оскільки реалізація дій щодо обрахунку суддівського стажу відбулась шляхом прийняття відповідного рішення.

Отже, безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки позивача, має саме рішення про відмову у перерахунку пенсії №25 від 08.06.2021 року, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 9 К КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зауважує, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту свого порушеного права, водночас, під час розгляду даної справи доходить висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає відновленню.

Оскільки саме рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській №25 від 08.06.2021 року позивачу відмовлено у проведення перерахунку пенсії, тому таке рішення повинно бути переглянуте судом на предмет його законності. Тому, суд дійшов висновку про вихід за межі позовних вимог.

Судом установлено, що позивач 27.04.2021 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії за віком.

Як вбачається з письмових пояснень щодо розрахунку стажу позивача, то період його роботи на шахті з 1980 по 1983 року зарахований до загального страхового стажу, тобто сумнівів у тому, що позивач у цей період дійсно працював на шахті у відповідача відсутні.

Зі змісту рішення про відмову у перерахунку пенсії за спірної відмови, викладеної листом, наданої позивачу у відповідь на його звернення про перерахунок пенсії, вбачається, що відповідачем не взята для обрахунку пенсії заробітна плата за період з 1980 по 1983 року у зв`язку з неможливістю підтвердити вказані у довідці дані, оскільки це підприємство знаходиться на території, що не підконтрольна українській владі - у Червоний Луч Луганська область. Тобто, єдина підстава відмови у перерахунку пенсії є неможливість відповідача здійснити перевірку.

Дійсно, м. Хрустальний (Червоний Промінь), згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. N 1085-р ''Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення'' є тимчасово окупованою територією України.

Стаття 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначає, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Верховний Суд у постановах 28.08.2018 року (справа №175/4336/16-а), від 25.09.2018 року (справа №242/65/17), від 11.07.2019 року (справа №423/1156/17), від 31.10.2019 року (справа №711/10426/16-а) вказав, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, оскільки вказана обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення, що відповідає правозастосовній практиці в частині застосування так званих "намібійських винятків" Міжнародного суду ООН.

Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення, оскільки соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто за умови підтвердження трудового стажу, позивач як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Відтак, суд вважає, що відповідач безпідставно відмовився врахувати зміст довідки відокремленого підрозділу ''Шахта Краснолуцька'' ДП ''Донбасантрацит'' за період роботи з 01.02.1980 року по 31.03.1983 рік.

Пунктом 2.9 Порядку №22-1 передбачено, що документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Суд звертає увагу, що довідка №25 від 16.02.2015 року видана відокремленим підрозділом шахти, засвідчена підписами уповноважених осіб та скріплена печаткою підприємства.Тому відсутні підстави вважати, що вказана довідка, створена у порядку, не передбаченому законом, чи органом окупаційної адміністрації, що б відповідно до ч.3 ст.9 Закону України ''Про забезпечення прав і свобод громад та правовий режим на тимчасово окупованій території України'', ч.2 ст.2 Закону України ''Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України ти тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях'' зумовлювало їх недійсність.

Позивач у судовому засіданні зазначив про те, що отримання довідки дійсно мало певні ускладнення через загальновідомі обставини щодо окупації частини території України, а тому він не міг вільно пересуватись по території, яка не контролюється владою України. Дані обставини зумовити звернення до довіреної особи, яка і отримала вказану довідку та переслала вказану довідку позивачу. Більш того, як зазначено у письмових поясненнях, було дві у 2015 році було отримано дві довідки, одна стосувалась підтвердження пільгового стажу за Списком №1, а інша містила дані про розмір зарплати. Відповідач одну довідку врахував при призначення пенсії (стосовно підтвердження пільгового стажу), а іншу стосовно розміру зарплати відмовився приймати.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №25 від 08.06.2021 року у порушення вимог Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', а тому підлягає скасуванню, як протиправне.

Відповідно до пункту 23 частини 1 статті 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У позовній заяві позивач просить зобов`язати відповідача провести перерахунок і виплату пенсії за віком саме з 03.03.2016 року, проте суд вважає, що така позовна вимога не може бути задоволена у повному обсязі, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії використовується як спосіб відновлення порушеного права у зв`язку з тим, що при призначенні пенсії позивачу та в подальшому при зверненні із заявою щодо проведення перерахунку, протиправно не було враховано зміст довідки №25, що призвело до відмови у перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 2 квітня 2018 року (справа № 306/48/16-а), від 5 червня 2018 року (справа № 275/593/17) та від 16 грудня 2019 року (справа № 308/2129/17).

Верховний Суд України, зокрема у постанові від 10 грудня 2013 року (справа № 21-329а13), дійшов висновку, що положення статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не підлягають застосуванню до заявлених позовних вимог, адже приписи цієї норми регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, проте не виплачених з вини ПФУ.

Водночас суд констатує, що у матеріалах справи немає доказів наявності вини Управління ПФУ в Кіровоградській області щодо неврахування для перерахунку пенсії розміру заробітної плати за період з 01.02.1980 по 31.03.1983 з дати призначення пенсії - з 03.03.2016 року до дня звернення позивачем із заявою про перерахунок пенсії - до 27 квітня 2021 року.

Отже суд доходить висновку про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статті 87 Закону України ''Про пенсійне забезпечення''. Разом з цим, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин має бути застосовано положення статті 98 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'', якою передбачено, що перерахунок пенсії проводиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Частиною другою цієї норми встановлено, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами Закону України ''Про пенсійне забезпечення''. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Як убачається із матеріалів справи, позивач звернувся до Управління ПФУ в Кіровоградській області із відповідною заявою про перерахунок пенсії 27 квітня 2021 року. За таких обставин, з огляду на вказане правове регулювання, призначена позивачу пенсія підлягає перерахунку з 27 квітня 2020 року (тобто за час, який передував дванадцятимісячному терміну до моменту подання позивачкою до Управління ПФУ заяви з відповідними документами), а не з дня призначення пенсії - 03.03.2016 року.

Така позиція суду повністю узгоджується з правовим висновком Великої Палата Верховного Суду, викладеного у постанові від 4 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а. Так у цій постанові Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що припис частини другої статті 98 Закону № 1788-ХІІ щодо періоду, за який можливий перерахунок пенсії, встановлений державою з метою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі, керівництво й управління якою здійснює ПФУ (підпункт 2 пункту 4 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280). Останній також здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення (підпункт 4 пункту 4 вказаного Положення), і у солідарній системі пенсійного забезпечення така ефективність розподілу за умови відсутності часових обмежень для перерахунку пенсій за минулі періоди на підставі нових документів, які подають пенсіонери, була би під загрозою.

Велика Палата Верховного Суду вже відзначала, що сьогоднішній стан системи пенсійного забезпечення не передбачає прямого взаємозв`язку між розміром сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та розміром пенсійних виплат. Водночас, зважаючи на соціальну солідарність та справедливість у системі соціального захисту, до складу якої входить система пенсійного забезпечення, держава нормативно встановлює передумови щодо визначення пропорційної взаємозалежності між особистою участю особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та рівнем її подальшого пенсійного забезпечення за рахунок вказаної системи фінансування пенсій та інших соціальних виплат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 814/779/17). Така пропорційність досягається, зокрема, можливістю отримати перерахунок пенсії за попередній період у разі подання до управління ПФУ нових документів, але за визначений частиною другою статті 98 Закону № 1788-ХІІ період.

З огляду на чітке і однозначне обмеження Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' строку, за який можливий перерахунок пенсії за минулий період, легітимне очікування на такий перерахунок за весь період починаючи з 03.03.2016 року, у позивача не могло виникнути.

Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у сумі 908 грн. Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, розмір суми судового збору слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача співмірно до задоволених вимог, в сумі 302,67 грн.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, 25009) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №25 від 08.06.2021 року ''Про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування''.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 27.04.2020 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням довідки про заробітну плату відокремленого підрозділу ''Шахта Краснолуцька'' державного підприємства ''Донбасантрацит'' №25 від 16 лютого 2015 року за період його роботи з 01.02.1980 року по 31.03.1983 року та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 302,67 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук