Справа № 160/10289/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняІваненко Н.С.
позивача представника відповідача Лакова А.С. Риб"як В.О.
розглянувши в підготовчому судовому засіданні заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та клопотання про залишення позовних вимог в частині без розгляду по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання бездіяльності митниці протиправною, зобов`язання видати трудову книжку та виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-
24 червня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відповідач 1: Державної митної служби України, Відповідач 2: Галицької митниці Держмитслужби, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати відповідача видати трудову книжку або її дублікат, копії наказів;
- нарахувати та виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 10.10.2011 року до моменту прийняття рішення по цій справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху та цією ухвалою було запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.
26 липня 2021 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року, до якої додано:
- уточнену позовну заяву у новій редакції з визначенням належного відповідача: Львівська митниця та з приведенням прохальної частини позову у відповідності до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України у наступній редакції;
- визнати бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби від 27.04.2021 року щодо видачі трудової книжки ОСОБА_1 або її дублікату, та копій наказів про звільнення протиправною;
15 вересня 2021 року, засобами поштового зв`язку, від представника Львівської митниці надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якої вказано, що частиною 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Перші дві позовні вимоги стосуються видачі дубліката трудової книжки, за яким позивач звернувся 27.04.2021 року, тому строк звернення із цими вимогами не пропущено. Однак, строк звернення до суду із вимогами 3,4,5,6 позивачем пропущено. В постанові Верховного суду від 26.04.2021 по справі № 160/4657/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Галицької митниці Держмитслужби зазначено, що суди попередніх інстанцій правильно відхилили доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, адже незалежно від ознайомлення з оскаржуваними наказами, позивач достеменно знаючи про своє звільнення, протягом більше ніж восьми років мав можливість оскаржувати в суді звільнення з митної служби і звертатися до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства для витребування наказів про звільнення від відповідачів. Крім того, позивач не вказує, чому він не ознайомлювався раніше з оскаржуваними наказами, які містилися в матеріалах кримінальної справи, зокрема в період досудового слідства у кримінальній справі № 1329/626/2012 - з жовтня 2011 року до 2012 року, чи в період судового слідства з 2012 року до 2016 року, або після винесення Яворівським районним судом Львівської області стосовно нього вироку від 31 березня 2016 року. Також в судовому засіданні апеляційної інстанції позивач не оспорює момент обізнаності з фактом його звільнення із займаної посади з жовтня 2011 року, а лише вказує на те, що подання позову протягом восьми років було неможливо з підстав невручення йому відповідачем наказів про звільнення і трудової книжки. Отже, надаючи правову оцінку обставинам пропуску строку звернення до суду, суди попередніх інстанцій обгрунтовано зазначили, що поважними причинами для поновлення строку на подання адміністративного позову визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереробними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Таким чином, позивач був обізнаний про своє звільнення, невидачу йому копії наказів про звільнення та трудової книжки ще в жовтні 2011 року, що встановлено судовим рішенням що набрало законної сили, та дана обставина не підлягає доказуванню.
В підготовче судове засідання призначене на 19 жовтня 2021 року з`явилися позивач та представник відповідача. Протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошено перерву до 02 листопада 2021 року для надання позивачем згідно ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України заяви щодо строку звернення до суду.
У підготовчому судовому засіданні позивач просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, обґрунтовуючи свої доводи, викладені в поданій до суду заяві про поновлення пропущеного строку звернення.
Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити клопотання про залишення позовної заяви без розгляду при цьому посилаючись на доводи наведені у вказаному клопотанні.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та вирішуючи клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд враховує наступне.
Слід зазначити, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норми спеціального процесуального закону.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №815/2681/17, у постанові від 22 січня 2020 року у справі №620/1982/19.
За правилами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 цього Кодексу).
У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
З матеріалів справи судом встановлено, що 10.10.2011 наказом Державної митної служби України № 2236-к «Про припинення перебування на державній службі», за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» припинено з 10.10.2011 перебування на державній службі в митних органах, зокрема ОСОБА_1 інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Краковець» Львівської митниці. В цей же день, Львівською митницею Державної митної служби України оголошено наказ № 012-к службі фінансів, бухгалтерського обліку та звітності провести повний розрахунок, зокрема з ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства України з урахуванням відпрацьованого часу. Невикористані частини щорічної відпустки за період роботи з 02.08.10 по 01.08.11 та з 02.08.10 по 10.10.11 становлять 30 та 6 календарних днів.
Позивач як у позовній заяві, так і в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду стверджує, що з наказами його не ознайомлювали, розрахунок не проводили, трудову книжку не видавали. При цьому, зазначив, що 14.10.2011 він звертався до митниці, але знову трудову книжку не видали, з наказом не ознайомлювали, копії не видавали.
Суд, зауважує, що підставою оголошення вищевказаних наказів стало порушення позивачем Присяги державного службовця за обставин, які мали місце 10.10.2011 року, що встановлено вироком Яворівського районного суду Львівської області від 31.03.2016 року, яким ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Також з матеріалів справи видно, що з жовтня 2011 року розпочалося досудове слідство відносно позивача та на підставі постанови 21.11.2011 року, в ході виїмки вилучено особову справу ОСОБА_1 та його трудову книжку з останнім записом № 11 від 10.10.2011 «припинення перебування на державній службі в митних органах України відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу», що підтверджується копією протоколу виїмки від 29.12.2011 року.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється процесуальний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
«Повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/3756/17).
Крім того, наявність кримінального провадження, не унеможливлює звернення позивача до суду за захистом своїх прав через представника у встановлений законом строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права, що зазначено у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 804/5529/15.
Зважаючи на обставини цієї справи у співвідношенні з правовим регулюванням спірних відносин, суд приходить до переконання про необхідність залишення позову без розгляду в частині позовних вимог, визначених в пунктах 6,7 позовної заяви, а також зауважує що позивачем не наведено обставин, не надано доказів, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду у цій категорії спорів.
Суд зазначає, що заявлені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є такими, що були непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, були пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами та об`єктивно унеможливили своєчасне подання позову в цій частині.
Отже, позивач звернувся до адміністративного суду у вищевказаній частині з пропуском установленого процесуальним законом строку. Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Не звернення до суду з адміністративним позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.
В аспекті наведеного слід зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині позову, визначених в пунктах 4,5 позовної заяви, які просить представник відповідача залишити без розгляду, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.
Згідно пункту 1.1 ч. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року (далі - Інструкція) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
З матеріалів справи видно, що заява до Галицької митниці була надіслана 27.04.2021 року. Вказує, що строк звернення до адміністративного суду починається з 28.05.2021 року, відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Відповідно до штемпелю на поштовому відправленні, позивач звернувся до суду з позовом 22.06.2021 року. Отже даний позов поданий в належні строки, до якої додано належні докази: копію заяви адресованої до Галицької митниці держмитслужби від 27.04.2021, скріншот з електронної пошти направлення заяви ОСОБА_1 27.04.2021 року за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1
Суд звертає увагу, що встановлення ознак протиправності в діях відповідача може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.
Керуючись ст. ст. 123, 240, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду -відмовити.
Клопотання представника відповідача про залишення позовних вимог в частині без розгляду - задовольнити частково.
Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівської митниці в частині:
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст ухвали складений 05 листопада 2021 року.
Суддя Н.В. Боженко