Справа № 420/16827/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/16827/21
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021р. про повернення позовної заяви по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову у наданні копії рішення Ізмаїльської міської ради, на підставі якого отримано свідоцтво про право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:025:0079 (лист №З-376 від 9.04.2021р.);

- визнати протиправною відмову у наданні копії Ізмаїльської міської ради, на підставі якого було видано свідоцтво №395 від 27.03.2007р. про право власності на частину об`єкту нерухомості за адресою АДРЕСА_1 (лист №398 від 09.04.2021р.);

- визнати протиправною відмову у наданні копії свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 27.03.2007р. на частину об`єкту нерухомості за адресою АДРЕСА_2 (лист №З-444 від 26.04.2021р..);

- зобов`язати надати копію рішення Ізмаїльської міської ради, на підставі якого отримано свідоцтво про право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:025:0079;

- зобов`язати надати копію рішення Ізмаїльської міської ради, на підставі якого було видано свідоцтво №395 від 27.03.2007р. про право власності на частину об`єкту нерухомості за адресою АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати надати копію свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 27.03.2007р. на частину об`єкту нерухомості за адресою АДРЕСА_2 ;

- стягнути 20000грн. у якості компенсації моральної шкоди.

При подачі позовної заяви ОСОБА_1 просив звільнити його від справи судового збору.

Між тим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021р., у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання протиправними відмови, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем.

Судом було зазначено, що усунути недоліки позовної заяви необхідно шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 3632грн..

Однак, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2021р. позовну заяву ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання протиправними відмови, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - повернуто позивачеві., у зв`язку із невиконанням вимог ухвали без руху.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції вважав, що станом на 8 жовтня 2021р., вимоги ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021р. - не виконані. Жодних заяв чи клопотань від позивача не надходило, про виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху чи надсилання документів засобами поштового зв`язку не повідомлялося. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, тому вважав за необхідне повернути позовну заяву позивачеві відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спірне питання, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, що 14.09.2021р. ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду, у тексті позовної заяви заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки пенсія є єдиним джерелом доходів позивача, а розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

У зв`язку із чим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021р., у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем.

На виконання вимог вказаної ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2021р. через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій було зазначено, що після сплати судового збору позивач не матиме засобів до існування, оскільки пенсія за віком становить єдине джерело його статків.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2021р. ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви по адміністративній справі №420/16827/21 та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви позивачем.

Проте, оскільки станом на 8 жовтня 2021р., вимоги ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2021р. не були виконані, суд першої інстанції прийняв рішення про повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Перевіряючи правомірність та законність ухвали суду про повернення позовної заяви, з урахуванням підстав, за якими апелянт пов`язує її незаконність, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення вимог щодо форми та змісту позовної заяви, а також обсягу документів, які слід долучати до позовної заяви.

Законодавчі вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені ст.160 КАС України, а ст.161 КАС України визначено документи, що додаються до позовної заяви.

Так, відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 3 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (ч.5, 6 ст.169 КАС України).

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов відповідає вимогам законодавства, в тому числі щодо питання долучення документів про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Із змісту адміністративного позову ОСОБА_1 та матеріалів справи вбачається, що у заявленому адміністративному позові позивачем сформовано сім позовних вимог (шість вимог немайнового характеру (три основні та три похідні) та одна вимога майнового характеру (сума позову 20000грн.).

З урахуванням кількості заявлених позовних вимог, позивачеві належало сплатити судовий збір у розмірі 3632грн..

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що сплата судового збору ставить останнього у скрутне становище, оскільки пенсія є єдиним джерелом доходів позивача, а розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження вищевказаного факту апелянтом надано довідку про доходи №950173 за 2020 рік, згідно якої розмір отриманої пенсії апелянта за період з 1.01.2020р. по 31.12.2020р. становить 32762,69грн..

Згідно з ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або:

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч.1 цієї статті.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем, у порушення ч.1 ст.172 КАС України об`єднано в одній позовній заяві декілька позовних вимог, що не пов`язані підставою виникнення і доказами та не є основними та похідними вимогами.

Позивачем штучно об`єднано позовні вимоги та, відповідно, збільшено розмір судового збору (5% розміру річного доходу).

Таки чином, судова колегія вважає, що оскільки позовні вимоги позивача не пов`язані з захистом його соціальних прав, а запитувані від Ізмаїльської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області документи та рішення не стосуються позивача особисто, а стосуються третіх осіб, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених ст.8 ЗУ «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із ЗУ №475/97-ВР від 17 липня 1997р. та набрала чинності для України 11 вересня 1997р., який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, Ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2021р. надіслана до електронного кабінету ОСОБА_1 зареєстрованого в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі була отримана позивачем 29.09.2021р..

Крім того, 1 жовтня 2021р., Ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2021р. була надіслана і на електронну адресу ОСОБА_1 зазначену позивачем. Отримання ухвали суду позивачем підтверджено (а.с.25 зворотня сторона).

Таким чином, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу, оскільки станом на 8 жовтня 2021р., позивач не виконав вимоги ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2021р. та не надав суду жодних заяв чи клопотань про виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху чи надсилання документів засобами поштового зв`язку не повідомлялося.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.286, 311, 312, 316, 325, 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2021р. про повернення позову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв