Справа № 140/10146/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року ЛуцькСправа № 140/10146/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дії щодо нарахування та виплати грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, відпускних та лікарняних, матеріальної допомоги на оздоровлення) за період проходження служби з 27 лютого 2020 року по 26 серпня 2021 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року; зобов`язати відповідача провести перерахунок та здійснити позивачу виплату належного йому грошового забезпечення з врахуванням всіх його складових (в тому числі посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, відпускних та лікарняних, матеріальної допомоги на оздоровлення) за період з 27 лютого 2020 року по 26 серпня 2021 року з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (у 2020 році), на 01 січня 2021 року (у 2021 році), та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Державної податкової адміністрації у Волинській області від 29 грудня 2000 року №379-о ОСОБА_1 був прийнятий на службу в податкову міліцію.

З 30 жовтня 2019 року позивач проходив службу в зоні ООС у складі підрозділу ГУ ДФС у Луганській області, з 27 лютого 2020 року перебував на посаді першого заступника начальника оперативного управління ГУ ДФС у Волинській області, на займану на час звільнення зі служби посаду начальник управління оперативної підтримки Головного управління ДФС у Волинській області був призначений наказом від 01 червня 2020 року №593-о, тобто в період 29 грудня 2000 року по 26 серпня 2021 року безперервно проходив службу в органах податкової міліції.

Грошове забезпечення (посадовий оклад та оклад за спеціальним званням) як працівнику податкової міліції встановлене згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), за змістом пункту 4 якої у первинній редакції передбачалось, що посадові оклади осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь ДФС в областях будуть пов`язані із розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб чи розміром мінімальної заробітної плати, встановлених Законами України «Про Державний бюджет України» на 1 січня кожного календарного року, які щорічно змінюються в сторону збільшення. Однак пунктом 6 постанови Кабінет Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) пункт 4 Постанови №704 викладено у новій редакції, якою посадові оклади осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь ДФС розраховуються із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року (1762,00 грн).

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, а тому з 29 січня 2020 року посадові оклади, оклади за спеціальним званням розраховуються у порядку, визначеному пунктом 4 Постанови №704 до зазначених вище змін. При цьому згідно з пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», із змінами, внесеними згідно із Законом від 19 грудня 2019 року №410-ІХ, мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій.

З наведених підстав позивач вважає, що з 29 січня 2020 року розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2020 року, що становить 2102,00 грн, а з 01 січня 2021 року 2270,00 грн. Проте відповідач увесь цей час протиправно продовжує нарахування та виплату грошового забезпечення відповідно до положень пункту 4 Постанови №704 в редакції згідно зі змінами, внесеними Постановою №103, які з 29 січня 2020 року скасовані. У зв`язку із цим щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення, грошове забезпечення за час тимчасової непрацездатності також виплачуються у заниженому розмірі.

ОСОБА_1 22 червня 2021 року звернувся до керівництва ГУ ДФС у Волинській області із заявою про перерахунок та виплату заробітної плати (грошового забезпечення), проте відповідач у проведенні такого перерахунку відмовив.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник ГУ ДФС у Волинській області у відзиві на позовну заяву від 11 жовтня 2021 року №2690/10/03-97-10-08 позовних вимог не визнала, мотивуючи тим, що скасування у судовому порядку пункту 6 Постанови №103, якою внесені зміни до пункту 4 Постанови №704, не означає автоматичного відновлення положень, що діяли до внесення змін. Суд не наділений повноваженнями відновлювати дію нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, а Урядом не прийнято акт про відновлення дії попереднього акта та не визначено порядок відновлення регулювання відповідних правовідносин. Визначення розміру грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, проходження служби яких пов`язане з присвоєнням військових/спеціальних звань, в тому числі працівників податкової міліції, належить до компетенції Кабінету Міністрів України. Відповідач також зазначив, що здійснює виплату грошового забезпечення в порядку та на умовах, визначених Кабінету Міністрів України, та в межах асигнувань, що виділяються на утримання ГУ ДФС у Волинській області. Тому зміна порядку розрахунку розміру грошового забезпечення працівників знаходиться поза межами правових та фінансових можливостей Управління.

З урахуванням наведеного відповідач вважає, що відсутні правові підстави для проведення перерахунку позивачу грошового забезпечення з врахуванням всіх його складових, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого у 2020 та у 2021 роках та просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 67-70).

Позивач 18 жовтня 2021 року подав до суду відповідь на відзив, в якій не погоджується із доводами відповідача та вказав на помилкове розуміння останнім юридичних наслідків скасування у судовому порядку як протиправного пункту 6 Постанови №103, яким у новій редакції викладено пункт 4 Постанови №704. Наголосив, що у зв`язку із набранням чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 у відповідача виникли підстави для перерахунку грошового забезпечення відповідно до положень Постанови №704 у її первинній редакції та на підставі положень приміток до додатку 1 та до додатку 14 Постанови №704, які визначають, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (тобто на 01 січня 2020 року (у 2020 році), на 01 січня 2021 року (у 2021 році), на відповідний тарифний коефіцієнт (арк. спр. 77-83).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (арк. спр. 61).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 був прийнятий на службу в податкову міліцію наказом Державної податкової адміністрації у Волинській області №379-о від 29 грудня 2000 року та до 26 серпня 2021 року безперервно служив в органах податкової поліції (20 років 07 місяців 27 днів) (арк. спр. 12-13).

Наказом Державної фіскальної служби України від 01 квітня 2016 року №1141-о «Про присвоєння чергових спеціальних звань працівникам податкової міліції» позивачу присвоєно по ГУ ДФС у Волинській області чергове спеціальне звання начальницького складу полковник податкової міліції (арк. спр. 14).

З 25 лютого 2020 року, у відповідності до наказу ДФС України №143-о від 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 призначений на посаду першого заступника начальника оперативного управління Головного управління ДФС у Волинській області.

З 01 червня 2020 року, у відповідності до наказу ДФС України №593-о від 01 червня 2020 року позивач призначений на посаду начальника оперативного управління оперативної підтримки Головного управління ДФС у Волинській області.

ОСОБА_1 звернувся до керівництва ГУ ДФС у Волинській області із заявою про перерахунок та виплату заробітної плати, в якій просив з метою усунення порушень трудового законодавства провести перерахунок та виплату йому належного грошового забезпечення за період з 25 лютого 2020 року (призначення його на посаду першого заступника начальника ОУГУ ДФС у Волинській області, після проходження служби в зоні АТО на посаді начальника управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ТУ ДФС у Луганській області) по даний час з урахуванням того, що для визначення посадового окладу та окладу за спеціальним званням у 2020 році повинен застосовуватись розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2020 року, що становить 2102,00 грн, а у 2021 році - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року, що становить 2270,00 грн (арк. спр. 54-57).

Листом від 14 липня 2021 року №185/Д/03-97-10-04 відповідач повідомив, що здійснює виплату грошового забезпечення в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України, та в межах асигнувань, що виділяються на утримання ГУ ДФС у Волинській області, тому зміна порядку розрахунку розміру грошового забезпечення працівників знаходиться поза межами правових та фінансових можливостей ГУ ДФС у Волинській області. Пунктом 4 Постанови №704 розмір грошового забезпечення розраховується виходячи з прожиткового мінімуму для І працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. З моменту внесення Постановою №103 змін до вказаного пункту, у тому числі після набрання законної сили рішенням суду про визнання цих змін нечинними, редакція вказаного пункту Постанови №704 не змінювалась та рішення про перерахунок грошового забезпечення військовослужбовців та інших категорій осіб, які підпадають під дію вказаної Постанови, відповідно до змін розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб Кабінетом Міністрів України також не приймалося (арк. спр. 58-59).

Позивач, уважаючи порушеним право на належний розмір грошового забезпечення, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спір у цій справі виник щодо визначення розміру грошового забезпечення позивача працівника податкової міліції, а саме застосування розрахункової величини для обчислення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, від яких залежить обчислення щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 357.1 статті 357 Податкового кодексу України (далі ПК України) форми та розмір матеріального забезпечення осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, включаючи грошове утримання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції визначає Порядок виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 17 липня 2018 року №616 (далі - Порядок №616).

Як установлено пунктом 3 розділу І Порядку № 616, грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) складається з: 1) посадового окладу; 2) окладу за спеціальним званням; 3) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень; доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплати за вчене звання; премій; 4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги для оздоровлення.

За змістом пункту 1 розділу ІІ Порядку № 616 посадові оклади особам начальницького складу податкової міліції встановлюються залежно від займаних ними посад у розмірах, установлених додатками 9-11 до Постанови № 704 та визначених у штатних розписах відповідних органів ДФС, з дня призначення на відповідну посаду.

Як визначено пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №616, оклади за спеціальним званням особам рядового та начальницького складу податкової міліції встановлюються у розмірах, визначених додатком 14 до Постанови № 704 (з урахуванням пункту 4 постанови № 704), з дня присвоєння спеціального звання Указом Президента України або наказом органу ДФС, або наказом навчального закладу ДФС відповідно до Указу Президента України від 21 березня 2002 року №277 «Про переліки посад військовослужбовців і працівників правоохоронних органів, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу, та граничних військових і спеціальних звань за цими посадами» та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

Постановою №704, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 (далі тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів); схему тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях, м. Києві та органу з обслуговування великих платників податків Державної фіскальної служби згідно з додатком 10 (далі схема тарифних розрядів); схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Станом на час прийняття Постанови №704, пункт 4 зазначеної постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до пункту 4 Постанови № 704 містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

В Додатках 1 та 14 до Постанови № 704 у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти. Вказані Додатки також мають примітки пояснювального характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

З 24 лютого 2018 року набула чинності Постанова №103, пунктом 6 якої у первинній редакції внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, з 24 лютого 2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленогозакономна1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)» передбачено використання «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким вносились зміни до Постанов Кабінету Міністрів України, що додаються, зокрема пункт 4 Постанови №704.

Таким чином, з 29 січня 2020 року - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 пункт 6 Постанови №103 втратив чинність та була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, зокрема, із відомостей з розрахункових листів про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за 2020 рік та 2021 рік, Переліку №1 змін до штатного розпису на 2020 рік та наказу ГУ ДФС у Волинській області №32 від 07 травня 2020 року «Про введення в дію переліку №1 змін до штатного розпису на 2020 рік Головного управління ДФС у Волинській області», посадовий оклад позивача як у 2020 році, так і у 2021 році розраховувався із застосуванням тарифного коефіцієнта до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, який складав 1762,00 грн.

Аналогічно і оклад за спеціальним званням, який у 2020-2021 році складав 1480,00 грн, розраховувався відповідачем із застосуванням коефіцієнту 0,84 також до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, який складав 1762,00 грн.

Отже, посадовий оклад позивача та оклад за спеціальним званням з 29 січня 2020 року і надалі визначені, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (у 2020 році, починаючи з 29 січня 2020 року) та не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року (у 2021 році).

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідними наказами ГУ ДФС у Волинській області у 2020 та 2021 роках позивачу була встановлена та виплачувалась надбавка до посадового окладу у розмірі 15 відсотків за роботу в умовах режимних обмежень.

Також як вбачається з відомостей з розрахункових листів про нарахування та виплату грошового забезпечення за 2020 рік та 2021 рік, ОСОБА_1 виплачувалась надбавка за вислугу років у розмірі 45 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням (сумарний строк служби на посадах в органах внутрішніх справ та податкової міліції станом на 01 січня 2018 року складав більше 20 років, що підтверджується висновком комісії з визначення стажу служби ГУ ДФС у Волинській області №10-о від 15 січня 2018 року.

Крім того, відповідно до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 06 вересня 2020 року №88-в «Про надання відпустки ОСОБА_1 » позивачу надано 19 календарних днів чергової відпустки за 2020 рік з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (арк. спр. 52).

Проте, суд зауважує, що згідно з пунктом 3 розділу II Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Отже, вказаною нормою закону законодавець заборонив застосовувати новий розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, в тому числі й військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Суд зазначає, що під час розв`язання правової колізії між нормами пункту 3 розділу II Закону №1774 та пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою №103, перевагу належить віддати положенням Закону як акту права вищої юридичної сили, оскільки відповідно до частини третьої статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3757/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3774/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 240/11952/19, від 14 квітня 2021 року у справі №240/12309/20 і суд у цій справі не вбачає підстав для відступу від цієї позиції.

Така ж правова позиція з приводу подібних правовідносин, викладена і в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суд від 27 жовтня 2021 року у справі №140/5602/21.

За такого правового регулювання та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки розмір посадового окладу встановлюється Кабінетом Міністрів України шляхом прийняття відповідних нормативно-правових актів. Суд не має повноважень встановлювати розміри грошового забезпечення працівників, які є іншими, ніж передбачено чинним законодавством та фінансовим забезпеченням відповідного державного органу. Постанова № 704 набрала чинності у 2018 році і нею було встановлено, що розмір посадового окладу визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, тобто розмір прожиткового мінімуму визначається станом на 01 січня 2018 року, та вказаною постановою не передбачено перерахунок розміру посадового окладу щорічно у зв`язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму. Станом на 29 січня 2020 року Кабінетом Міністрів України не приймалось жодного нормативного акту про зміну розміру грошового забезпечення працівників податкової міліції, як обов`язкової передумови для виникнення у відповідача обов`язку перерахунку грошового забезпечення позивача.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 39400859) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 29 листопада 2021 року.