Справа № 500/6262/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6262/21

02 грудня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучацької міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бучацької міської ради, у якому просить:

визнати протиправною відмову Бучацької міської ради у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0707, для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6488 га в с.Курдибанівка на території Переволоцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області (далі Переволоцька сільська рада) та переданні такої у власність;

зобов`язати Бучацьку міську раду затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0707 для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6488 га в с.Курдибанівка на території Переволоцької сільської ради та передати її у власність ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивач вказує, що рішенням Переволоцької сільської ради №360 від 11.08.2020 їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель ненаданих у власність та постійне користування (пасовище), розташованої в межах населеного пункту с.Курдибанівка. На замовлення позивача розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, який погоджений в установленому порядку. В подальшому ОСОБА_1 звернулася до Бучацької міської ради із заявою про затвердження розробленого проекту землеустрою, однак за результатами голосування 30.03.2021 проект не було затверджено, оскільки відповідно до результатів голосування «проти» його затвердження проголосувало 18 депутатів, «за» - 0, «утрималися» - 3. Позивач вважає, що у спірному випадку має місце протиправна відмова у затвердженні проекту землеустрою, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), та з урахуванням положень статей 257-262 КАС України.

У строк встановлений судом, 26.10.2021, надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач заперечує проти позову, вказуючи, що у спірному випадку Бучацька міська рада не приймала рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою. Рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки не набрало достатньої кількості голосів через інформацію щодо кримінального провадження №0000088, яке стосується рішення тридцять третьої сесії сьомого скликання Переволоцької сільської ради від 11.08.2020 №360 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок", яким позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га.

Відповідач зазначає, що на одній із сесій міської ради стала відомою інформацію про кримінальне провадження №0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів щодо незаконного надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Одним із депутатів Бучацької міської ради восьмого скликання ОСОБА_2 було надіслано депутатське звернення, що стосувалося даного земельного питання із повідомленням про виявлені неточності щодо рішення тридцятої сесії сьомого скликання Переволоцької сільської ради від 11.08.2020 №360 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким надано дозвіл 17 громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, проте у журналі реєстрації заяв, скарг (звернень), пропозицій Переволоцької сільської ради за 2020 рік було зареєстровано лише 6 заяв громадян, яким вищевказаним рішенням надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою (серед яких відсутня зареєстрована заява ОСОБА_1 ), що імовірно свідчить про прийняття рішення всупереч та з порушенням норм чинного законодавства України.

Також відповідач зауважує, що заява ОСОБА_1 від 15.07.2021, яка міститься в додатках до позовної заяви не відповідає вимогам частини шостої статті 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України), оскільки не містить графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, що в свою чергу викликає сумніви щодо правомірності її розгляду та в подальшому прийняття рішення з підстав, зазначених у ній. Звертає увагу відповідач на те, що заява ОСОБА_1 датована 15.07.2020 та адресована сільському голові ОСОБА_3 не зареєстрована у журналі реєстрації заяв, скарг (звернень), пропозицій, який було вилучено працівниками Відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області на підставі ухвали Бучацького районного суду від 01.07.2021 у межах кримінального провадження №0000088 із змісту якої випливає, що опитані по даному факту депутати сьомого скликання Переволоцької сільської ради Тернопільської області повідомили, що на сесії, яка проходила 11.08.2021 вони дійсно перебували і проголосували лиш за надання дозволу на розроблення проекту землеустрою 6 особам, а не 17 громадянам, і тому на їхню думку, дане рішення є підробленим. Відповідач припускає, що рішення від 11.08.2020 №360 було прийнято з порушенням норм чинного законодавства та потребуватиме подальшого скасування.

З огляду на такі пояснення Бучацька міська рада просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Одночасно відповідач просив розгляд справи проводити у відсутності представника Бучацької міської ради (а.с.82 зворот).

Ознайомившись з заявами по суті справи та доданими до них доказами, суд постановив ухвалу 28.10.2021 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив у справі судове засідання на 18.11.2021, явку позивача ОСОБА_1 у судове засідання суд визнав обов`язковою, зобов`язав Бучацьку міську раду надати додаткові докази (а.с.92-93).

Відповідачем надано витребувані судом докази (а.с.98-112).

У судове засідання позивач не прибула. Представник позивача, який прибув у судове засідання, послався на похилий вік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наявні захворювання, що підтвердив медичною довідкою №175 від 05.11.2021 (а.с.114).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, проте як зазначено вище одночасно з відзивом на позов заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на це розгляд справи здійснювався за відсутності представника Бучацької міської ради та за участі представника позивача.

У судовому засіданні 18.11.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

У розгляді справи 18.11.2021 оголошено перерву до 02.12.2021.

У судове засідання учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи не прибули, причини неприбуття до суду не повідомили. Разом з тим, огляду на положення статті 205 КАС України суд не вбачає перешкод для продовження розгляду справи у порядку письмового провадження. Відтак, розгляд справи продовжено у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні 18.11.2021, дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

25.01.2021 Бучацькою міською радою зареєстровано заяву ОСОБА_1 від 21.01.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0707 у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6488 га (а.с.100). До заяви долучався проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру.

У долученому до матеріалів справи проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 в с.Курдибанівка на території Переволоцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, розробленого фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 на замовлення позивачки, міститься копія заяви ОСОБА_1 від 15.07.2020 про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га в с.Курдибанівка та надання дозволу на виготовлення проекту відведення (а.с.27), а також копія рішення Переволоцької сільської ради № 360 від 11.08.2020 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельно ділянки», відповідно до якого ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель ненаданих у власність та постійне користування (пасовище), розташованої в межах населеного пункту с.Курдибанівка (а.с.29).

Як вбачається з письмових пояснень учасників справи та долученого проекту рішення Бучацької міської ради, на засідання сесії міської ради 27.07.2021 виносився на розгляд проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянці ОСОБА_1 » (а.с.99).

Відповідно до протоколу №13 пленарного засідання Бучацької міської ради від 27.07.2021 по даному питанню інформував начальник відділу земельних ресурсів та просторового планування міської ради ОСОБА_5 про проект рішення, також виступив депутат міської ради ОСОБА_6 , який прокоментував дане питання та надав пояснення з цього приводу, запропонував запросити начальника поліції для надання інформації по земельних питаннях у селі Курдибанівка. За результатами голосування: «за» - 0, «проти» 18, «утрималося» - 3, рішення не прийняте (а.с.13).

У відзиві на позов відповідачем наведена детальніша інформація щодо виступу депутата міської ради ОСОБА_6 , яка зводиться до наявності зареєстрованого кримінального провадження №0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України, за фактом складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів щодо незаконного надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Відповідачем до відзиву на позов долучена копія ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 01.07.2021 про надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів документів із можливістю їх вилучення. Зі змісту ухвали слідує, що 11.05.2021 в чергову частину відділення поліції № 2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області надійшов письмовий рапорт від дільничного офіцера поліції ОСОБА_7 про те, що ним під час проведення перевірки матеріалів, зареєстрованих в ЖЄО № 1907 від 22.04.2021, виявлено факт зловживання своїм службовим становищем зі сторони службових осіб Переволоцької сільської ради Тернопільської області, які виразились у службовому підробленні рішення сесії № 360 від 11.08.2020 «щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведених земельних ділянок». 12.05.2021 відомості про дану подію було внесено до ЄРДР за №0000088, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. В ході проведення досудового розслідування при опитуванні депутатів сьомого скликання Переволоцької сільської ради Тернопільської області, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , отримано відомості, що на сесії тридцять третьої сесії сьомого скликання Переволоцької сільської ради, яка проходила 11.08.2020, вказані депутати голосували лише за надання дозволу на розроблення проекту землеустрою 6 особам, а не 17 громадянам, і тому, на їхню думку, дане рішення є підробленим (а.с.82-84).

Зі змісту витягу з протоколу пленарного засідання Бучацької міської ради №13 від 27.07.2021 та письмових пояснень відповідача вбачається, що рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянці ОСОБА_1 не прийняте через недостатню кількість голосів депутатів ради, які проголосували проти затвердження проекту через наявність зареєстрованого кримінального провадження стосовно дій посадових осіб органу місцевого самоврядування, які приймали рішення про надання дозволу на розроблення такого проекту.

Не погодившись із протиправною відмовою відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, ОСОБА_1 звернулася до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (частина друга статті 4 ЗК України).

Відповідно до пункту «б» статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

За змістом пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Положеннями частини третьої статті 22 ЗК України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 ЗК України.

В силу положень частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) визначено, що питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до статті 59 Закону №280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, а також відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування врегульовані Законом України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон №858-IV).

Відповідно до статті 25 Закону № 858-IV документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. До видів документації із землеустрою належать, зокрема: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом.

За нормами частини першої статті 50 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом.

Суд зазначає, що за змістом статті 30 Закону № 858-IV погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина десята статті 118 ЗК України).

До 26.05.2021 діяла редакція ЗК України, яка передбачала, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина шоста статті 186 ЗК України).

При цьому відповідно до частини сімнадцятої статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Частина перша статті 186-1 ЗК України передбачала, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом частини шостої статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-IX від 28.04.2021, чинного з 27.05.2021 статтю 186-1 ЗК України виключено, а статтю 186 «Погодження і затвердження документації із землеустрою» викладено в новій редакції.

Проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в такому порядку: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (пункт 6 частини другої статті 186 ЗК України).

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим (частина шоста статті 186 ЗК України).

Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (частина сьома статті 186 ЗК України).

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження (частина дев`ята статті 186 ЗК України).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. Рішення, дії або бездіяльність міської ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, надання земельних ділянок, залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Як вбачається з матеріалів справи, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства було розроблено на підставі рішення Переволоцької сільської ради № 360 від 11.08.2020 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельно ділянки» (до повноважень якої на той час належало вирішення цього питання). Разом з тим, на даний час зареєстроване кримінальне провадження за №0000088, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів щодо незаконного надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, у тому числі ОСОБА_1 .

Оскільки рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є первинний етапом розроблення документації із землеустрою, і надання такого дозволу у вигляді прийняття відповідного рішення Переволоцькою сільською радою поставлено під сумнів та є предметом перевірки в межах кримінального провадження, то суд не вбачає протиправності дій Бучацької міської ради у відмові затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачці. Прийняття рішення міською радою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 за даних умов буде передчасним.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, відмовляючи позивачу у затвердженні проекту землеустрою за встановлених судом обставин, діяв правомірно та в межах своїх повноважень.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Бучацької міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду

Позивач: ОСОБА_1 (село Вільховець, Тернопільський район, Тернопільська область, 47526, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Бучацька міська рада (майдан Волі, 1, місто Бучач, Тернопільська область, 48400, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 02 грудня 2021 року.

Суддя Чепенюк О.В.