Справа № 160/19290/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 листопада 2021 року Справа № 160/19290/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок заборгованості з 01.04.2019 року та допустити негайне виконання рішення суду по виплаті пенсії у розмірі 83% грошового забезпечення, у межах суми стягнення за один місяць -14605.72 грн, на підставі довідки управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області про грошове забезпечення від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 з урахуванням раніше проведених виплат, а також зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення відповідно до вимог ст. 382 КАС України щодо розрахунку розміру боргу з 01. 04. 2019 р. по дату вступу рішення суду у законну дію з визначенням суми боргу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021 року зазначена вище справа розподілена судді Туровій О.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області було залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви, зазначивши в ній які саме дії відповідача позивач просить визнати протиправними (у чому вони полягають) та зазначивши у вимозі про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості яку саме заборгованість позивач просить перерахувати та на якій підставі, а також копій цієї уточненої позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; належним чином завірених копій документів (копії паспорта громадянина України, копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків - для суду; заяви щодо проведення перерахунку пенсії, лист ГУ ПФУ в Д/обл. від 28.05.2021 р., розрахунок пенсії за вислугу років від 21.05.2021 р., копію паспорта громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків, копію квитанції про сплату судового збору - для відповідача); належним чином оформленої позовної заяви із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта.

На виконання вимог вказаної ухвали суду від 25.10.2021 року позивачем 09.11.2021р. надано уточнену позовну заяву, в якій останній виклав позовні вимоги у наступній редакції:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії відповідно до наданої Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області довідкою від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок заборгованості з 01.04.2019 року та допустити негайне виконання рішення суду по виплаті пенсії у розмірі 83% грошового забезпечення, у межах суми стягнення за один місяць - 14605.72 гри, на підставі довідки управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області про грошове забезпечення від 26.08.2020 р. за № 55/11/Л-469/577 з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення обчисленням раніше проведених виплат, а також зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення відповідно до вимог ст. 382 КАС України щодо розрахунку розміру суми боргу з 01. 04. 2019 р. по дату вступу рішення суду у законну дію (на 30.11. 2021 р. сума боргу складає 153045.44 грн).

З наданої уточненої позовної заяви судом встановлено, що позивачем оскаржуються дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки, наданої Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577. При цьому, судом встановлено, що первинно з заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі цієї довідки позивач звернувся ще 01.12.2020 року і у відповідь на таку заяву отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.12.2020р. №24627-24469/Л-01/8-0400/20, яким позивачеві відмовлено у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577. Таким чином, про відмову відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі вищезазначеної довідки останньому стало відомо ще з моменту отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.12.2020р. №24627-24469/Л-01/8-0400/20. При цьому, з КП Діловодства спеціалізованого суду судом встановлено, що з позовними вимогами про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 позивач первинно звертався ще 09 лютого 2021 року (справа №160/1937/21, суддя Турлакова Н.В.), проте ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 року у справі №160/1937/21 позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачеві у зв`язку із її відкликанням. Вдруге, в рамках цієї справи з позовними вимогами про оскарження дій відповідача відносно відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 ОСОБА_1 звернувся до суду лише 19.10.2021р., що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції суду, тобто зі значним пропуском строку звернення до суду, встановленим статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду та не надано доказів на підтвердження їх наявності.

З огляду на наведене, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

22.11.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 15.11.2021р., в якій позивач просить суд вважати, що строки подання позовної заяви не пропущені та відкрити провадження у справі, посилаючись на те, що в ухвалі суду від 25.10.2021р. про залишення без руху його первинної позовної заяви не було зауважень з боку суду щодо пропущення ним строку звернення до суду з цим позовом, при цьому, як в тексті первинного позову, так і в тексті уточненого позову ним зазначалося, що він звертався до відповідача із заявою про здійснення перерахунку його пенсії на підставі цієї ж довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 також і 13.05.2021р., і за результатами розгляду цієї заяви відповідачем надано лист від 28.05.2021р. №17740-13921/Л-01/8-0400/21, яким позивачеві знову відмовлено у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі вказаної довідки, та який (лист) отримано позивачем 08.06.2021р., тобто, звернувшись до суду з цим позовом 19.10.2021р., позивач встановлений ст.122 КАС України строк звернення до суду не пропустив. При цьому, відкликання позовної заяви з аналогічними вимогами у справі №160/1937/21 не позбавляє права повторного звернення з нею до суду, тим більше, що у справі №160/1937/21 був інший предмет спору. Також позивач посилався на приписи ч.3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), якою передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до п.8 ст.171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Дослідивши надані позивачем документи на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 15.11.2021 року, суд повторно наголошує, що відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Фогарді проти Сполученого Королівства право доступу до суду не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням; вони дозволені тому, що право доступу до суду, в силу своєї природи, потребує регулювання з боку держави.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Щодо наведених позивачем доводів в обґрунтування поважності причин пропуску ним строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Щодо посилання позивача на те, що в ухвалі суду від 25.10.2021р. про залишення без руху його первинної позовної заяви не було зауважень з боку суду щодо пропущення ним строку звернення до суду з цим позовом, то відсутність таких зауважень була викликана тим, що у первинному позові ОСОБА_1 було викладено позовні вимоги наступним чином:

- визнати протиправними дії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок заборгованості з 01.04.2019 року та допустити негайне виконання рішення суду по виплаті пенсії у розмірі 83% грошового забезпечення, у межах суми стягнення за один місяць -14605.72 грн, на підставі довідки управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області про грошове забезпечення від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 з урахуванням раніше проведених виплат, а також зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення відповідно до вимог ст. 382 КАС України щодо розрахунку розміру боргу з 01. 04. 2019 р. по дату вступу рішення суду у законну дію з визначенням суми боргу, -

тобто у первинному позові ОСОБА_1 ,заявляючи позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, взагалі не зазначав які саме дії відповідача він просить визнати протиправними (у чому вони полягають), що, у свою чергу, унеможливлювало встановлення судом факту дотримання або порушення строку звернення до суду, позаяк суд самостійно не міг визначити за позивача які саме дії відповідача ним оскаржувалися, коли такі дії були вчинені і коли позивач про них дізнався, отже, у зв`язку із цим первинна позовна заява ОСОБА_1 і була залишена без руху із зазначенням, що позивачеві слід подати уточнену позовну заяву, зазначивши в ній які саме дії відповідача він просить визнати протиправними (у чому вони полягають) та зазначивши у вимозі про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості яку саме заборгованість він просить перерахувати та на якій підставі.

Отже, лише після подання позивачем на виконання вимог ухвали суду від 25.10.2021 року про залишення первинного позову без руху 09.11.2021р. уточненої позовної заяви, в якій останнім викладено позовні вимоги у новій редакції, згідно з якою, позивач, зокрема, просив суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії відповідно до наданої Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області довідкою від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, судом і було встановлено що саме за дії оскаржуються ОСОБА_1 та, відповідно, коли вони були вчинені. Отже, до подання позивачем уточненої позовної заяви неможливо було перевірити дотримання ним встановлених ст.122 КАС України строків звернення до суду.

Так, судом було встановлено та фактично визнається самим позивачем, шляхом зазначення про це у позовній заяві, що первинно з заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області про грошове забезпечення від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ще 01.12.2020 року і у відповідь на таку заяву отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.12.2020р. №24627-24469/Л-01/8-0400/20, яким позивачеві відмовлено у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі цієї довідки та повернуто її без виконання.

Таким чином, про відмову відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі вищезазначеної довідки управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області про грошове забезпечення від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 ОСОБА_1 стало відомо ще з моменту отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.12.2020р. №24627-24469/Л-01/8-0400/20.

При цьому, з КП Діловодства спеціалізованого суду судом встановлено, що з позовними вимогами про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 позивач первинно звертався ще 09 лютого 2021 року (справа №160/1937/21, суддя Турлакова Н.В.).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 року у справі №160/1937/21 позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачеві у зв`язку із її відкликанням.

В подальшому, як слідує з позовної заяви, 13.05.2021р. позивач знову звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про проведення перерахунку його пенсії на підставі довідки управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області про грошове забезпечення від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577.

Листом від 28.05.2021р. №17740-13921/Л-01/8-0400/21 відповідач знов відмовив позивачеві у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі вищевказаної довідки.

Означений лист отримано ОСОБА_1 08.06.2021р.

Вдруге, в рамках цієї справи з позовними вимогами про оскарження дій відповідача відносно відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 ОСОБА_1 звернувся до суду лише 19.10.2021р., що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції суду.

На думку позивача, строк звернення до суду з цим позовом слід відраховувати від дати отримання ним останнього листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.05.2021р. №17740-13921/Л-01/8-0400/21 про відмову у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі довідки управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області про грошове забезпечення від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577, а саме від 08.06.2021р., при цьому, відкликання позовної заяви з аналогічними вимогами у справі №160/1937/21 не позбавляє права повторного звернення з нею до суду, а приписами ч.3 ст.51 Закону №2262-ХІІ передбачено необмеження будь-яким строком звернення вимог про перерахунок пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом.

Дійсно, за приписами частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

При цьому, зазначення в наведеній нормі про те, що повторне звернення до адміністративного суду може бути здійснена саме в порядку, встановленому законом, передбачає і те, що таке повторне звернення має відбутися у межах встановленого ст.122 КАС України строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, після повернення позовної заяви ОСОБА_1 у справі №160/1937/21 останній мав право знову звернутися до суду з такою позовною заявою або з частиною позовних вимог, які були викладені у цьому позові, проте, з дотримання строків, встановлених ст.122 КАС України, або з наданням заяви про їх поновлення разом із доказами поважності причин попуску такого строку.

У даному випадку позовну заяву ОСОБА_1 подано з порушенням строку звернення до суду та невірно визначено дату, з якого починається його перебіг.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Водночас, вжиття конструкції «повинен був дізнатись» в розумінні положень частин 2 та 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021р. у справі № 800/30/17).

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020р. у справі №816/197/18, від 20.10.2020р. у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021р. у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

У постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 суд касаційної інстанції дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Крім того, Судова палата звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

З огляду на наведені висновки Верховного Суду, отримання ОСОБА_1 другого листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.05.2021р. №17740-13921/Л-01/8-0400/21 про відмову у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі довідки управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області про грошове забезпечення від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 у відповідь на його повторну заяву про здійснення перерахунку пенсії на підставі цієї довідки, не змінює момент, з якого ОСОБА_1 міг та повинен був дізнатись про порушення своїх прав такою відмовою пенсійного органу, і не лише міг, а в даному випадку і дізнався, отримавши перший лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.12.2020р. №24627-24469/Л-01/8-0400/20, яким позивачеві відмовлено у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі вищевказаної довідки управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області про грошове забезпечення від 26.08.2020р. за №55/11/Л-469/577 та повернуто її без виконання.

Отримання позивачем 08.06.2021р. другого листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.05.2021р. №17740-13921/Л-01/8-0400/21 про відмову у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі означеної вище довідки свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на перерахунок пенсії на підставі цієї довідки і ця дата (08.06.2021р.) не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, який розпочався з дня отримання позивачем першого листа відповідача від 24.12.2020р. №24627-24469/Л-01/8-0400/20.

При цьому, як встановлено судом, у межах встановленого ст.122 КАС України строку звернення до суду позивачем було подано відповідну позовну заяву до суду ще 09.02.2021р., проте, в подальшому самостійно відкликано її.

Водночас, друге звернення до суду з цими позовними вимогами відбулося вже поза межами встановленого ст.122 КАС України строку, а саме: 19.10.2021р., разом з цим, позивачем не було наведено жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду, а матеріали позовної заяви не містять доказів неможливості звернення позивача із цими позовними вимогами до суду у строк, передбачений Кодексом адміністративного судочинства України.

Посилання позивача у заяві від 22.11.2021р. на приписи ч.3 ст.51 Закону №2262-ХІІ, якими, за твердженням позивача, передбачено необмеження будь-яким строком звернення вимог про перерахунок пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, судом до уваги не приймаються, з огляду на таке.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а зазначено, що норми статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ, статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" №1058-ІV і статей 51, 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Буквальне тлумачення наведених норм права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, спір у даному випадку точиться стосовно перерахунку пенсії, який не здійснений, а, отже, спірні пенсійні виплати не є нарахованими і невиплаченими, а тому такі позовні вимоги не є такими, що можуть бути заявлені без обмеження строком звернення до суду.

Отже, з урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою.

Разом з цим, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, з урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

За таких обставин, суд вважає, що підстави, зазначені позивачем у заяві від 22.11.2021р., не є поважними, а тому така заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

В силу частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України. Зважаючи на затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, апеляційні скарги в електронній формі подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя: О.М. Турова