Справа № 9901/337/21
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2021 року

Київ

справа №9901/337/21

адміністративне провадження №Зі/9901/156/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Станіслава Михайловича Кунянського про відвід судді Гончарової І.А.,

у справі №9901/337/21 за позовом ОСОБА_2 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

20 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовною заявою до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, у якій просить Суд:

- визнати протиправною бездіяльність Президента України Зеленського Володимира Олександровича щодо неоприлюднення наявної у нього публічної інформації, що становить суспільний інтерес, про наявність якої він стверджував у своєму інтерв`ю від 24.06.2021, оприлюдненому в мережі Інтернет, а саме інформації від Служби безпеки України, розвідувальних органів України або від будь - яких інших осіб щодо ОСОБА_2 , на підставі якої Президент України ОСОБА_3 стверджував, що «з терористами, сепаратистами ОСОБА_4 торгував, заробляв разом з п`ятим президентом», «ймовірно разом з колишнім президентом вони це робили і заробляли»;

- зобов`язати Президента України ОСОБА_3 оприлюднити наявну у нього публічну інформацію, що становить суспільний інтерес, про наявність якої він стверджував у своєму інтерв`ю від 24.06.2021, оприлюдненому в мережі Інтернет, а саме інформацію від Служби безпеки України, розвідувальних органів України або від будь - яких інших осіб щодо ОСОБА_2 , на підставі якої Президент України ОСОБА_3 стверджував, що «з терористами, сепаратистами ОСОБА_4 торгував, заробляв разом з п`ятим президентом», «ймовірно разом з колишнім президентом вони це робили і заробляли».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 серпня 2021 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: Гончарова І.А.- головуючий суддя, судді: Блажівська Н.Є., Васильєва І.А., Олендер І.Я, Ханова Р.Ф.

15 листопада 2021 року ухвалою Верховного Суду відкрито провадження у справі №9901/337/21 та призначено справу для розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 КАС України.

26 листопада 2021 року від представника позивача - адвоката С. М. Кунянського надійшла заява про відвід судді І. А. Гончарової з підстави, встановленої пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2021 року указану заяву про відвід судді Гончарової І.А. визнано необґрунтованою, передано таку заяву до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому статтею 31 КАС України, для розгляду заяви.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 листопада 2021 року заяву про відвід судді Гончарової І.А. передано для вирішення судді Мельник-Томенко Ж.М.

У своїй заяві представник позивача зазначає, що наявні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості головуючої судді І. А. Гончарової, а тому суддя не може брати участі у розгляді справи.

На обґрунтування заяви про відвід заявник зазначив, що суддя І. А. Гончарова постановила ухвалу від 06 вересня 2021 року про повернення позовної заяви, яка в подальшому скасована апеляційним судом. Також представник посилається на те, що в ухвалі про повернення позовної заяви, суддя зазначила, що з позовної заяви не вбачається порушень прав позивача.

Перевіривши доводи заяви приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу судді Гончарової І.А. з огляду на таке.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно вимоги, визначеної у пункті 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Надаючи оцінку доводам заявника Суд виходить з такого.

Так, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді.

У вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді («Морель проти Франції», пункти 45-50; «Пескадор Валеро проти Іспанії», пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних («Лука проти Румунії», пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду («Ветштайн проти Швейцарії», пункт 44; «Пабла Кю проти Фінляндії», пункт 30; «Мікалефф проти Мальти», пункт 96).

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді (колегії суддів) під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Так, доказів упередженого відношення або необ`єктивності судді Верховного Суду Гончарової І.А. скаржником до заяви не додано, обставин, які б підтверджували такі доводи, у тексті заяви не наведено.

Фактично, заявлений відвід судді Гончаровій І.А. ґрунтується на припущеннях щодо правової позиції судді у справі №9901/337/21, що не може свідчити про її упередженість та/або необ`єктивність і, за наведеними правилами процесуального закону, не є підставою для її відводу.

Таким чином викладені у заяві доводи про те, що суддя Верховного Суду Гончарова І.А. не може відповідати принципам неупередженості вважаю необґрунтованими, оскільки такі доводи ґрунтуються виключно на припущеннях.

Інші підстави, передбачені статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи судді Гончарової І.А. і викликали необхідність її відводу, у заяві відсутні.

З урахуванням зазначеного, вважаю, що обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає, а отже в її задоволенні слід відмовити.

Згідно з частиною восьмою статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини десятої статті 40 КАС України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Керуючись статтями 36, 40 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Станіслава Михайловича Кунянського про відвід судді Гончарової І.А. у справі №9901/337/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

Суддя Верховного Суду