Справа № 380/15503/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління поліції охорони у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача під час перевірки та розгляду звернення позивача від 02.02.2021, яка полягає у:

- невиконанні законного зобов`язання згідно з ст. 19 Закону України «Про звернення громадян»: на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу. Результатом такої бездіяльності стало обмеження законних заявлених у зверненні від 02.02.2021 прав позивача, гарантованих йому ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», а саме: права особисто викласти аргументи по суті звернення, бути присутнім при розгляді його звернення та брати участь в перевірці скарги;

- наданні необґрунтованої відповіді на звернення від 02.02.2021;

2) зобов`язати відповідача повторно провести розгляд заяви від 02.02.2021 відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням необхідності виконання законного зобов`язання, передбаченого ст. 19 Закону України «Про звернення громадян»: на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу, та надати обґрунтовану відповідь за результатами повторного розгляду звернення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою оскарження протиправних дій співробітників поліції охорони в сфері дотримання правил дорожнього руху України позивач 02.02.2021 звернувся в установленому Законом порядку до відповідача та повідомив про недоліки в діяльності співробітників поліції охорони. Відповідь № 1271/43/33/02-2021 від 26.02.2021 надіслано на адресу позивача листом AT «Укрпошта» № 944 від 04.03.2021. Позивач вважає, що під час перевірки та розгляду зазначеного звернення відповідач проігнорував та обмежив заявлені позивачем права, гарантовані ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», а саме: особисто викласти аргументи та додаткові матеріали по суті звернення особі чи органу, що буде здійснювати перевірку, взяти участь у перевірці поданої заяви та бути присутнім при розгляді цієї заяви, тобто відповідачем порушено, на думку позивача, процедуру розгляду заяви. Також вказав, що відповідачем надано необґрунтовану, на його думку, відповідь на звернення ОСОБА_1 від 02.02.2021, оскільки у відповіді відсутня інформація щодо питання № 3 прохальної частини звернення щодо реалізації законного права позивача на ознайомлення з матеріалами перевірки. Позивач, користуючись своїм законним правом, просив запитати та долучити до матеріалів перевірки відеозапис із службового транспортного засобу, проте інформація щодо виконання такого прохання теж у відповіді відсутня. Відсутня й інформація щодо умов оскарження наданої відповіді. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, відтак звернувся із цим позовом до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Ухвалою від 20.09.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою від 29.09.2021 позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви у цій справі; провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 29.09.2021 та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу 08.11.2021 засобами електронного зв`язку, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про доставку. Правом подати письмовий відзив на позовну заяву відповідач не скористався, відтак суд, керуючись ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вирішив справу за наявними матеріалами.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 02.02.2021 звернувся до Управління поліції охорони у Львівській області із заявою в порядку Закону України «Про звернення громадян», у якій вказав, що має підстави вважати, що працівники поліції неправомірно користуються наданими їм повноваженнями та безпідставно порушують Правила дорожнього руху України, а саме: в місті Миколаєві Львівської області на перехресті вулиці А.Шептицького та вулиці Воз`єднання співробітники поліції охорони, використовуючи службовий транспортний засіб номер НОМЕР_1 , вчиняють адміністративні правопорушення. На вказаному перехресті встановлено знак 3.21 «В`їзд заборонено» в неділю з 09:00 до 14:00. Проте 31.01.2021 близько 13:10 год. співробітники поліції охорони проігнорували зазначений знак і здійснили рух в напрямку центру міста. Проблискові маячки були вимкнені.

З метою повного та всебічного розгляду звернення ОСОБА_1 просив запитати та долучити до матеріалів звернення таку інформацію: відомості щодо поліцейського, який керував транспортним засобом 14*0533 31.01.2021 близько 13:10 год. та запис відеореєстратора службового транспортного засобу 14*0533 в період з 13:05 до 13:20 год. 31.01.2021.

У зазначеному зверненні ОСОБА_1 також просив:

1) забезпечити об`єктивний та всебічний розгляд цього звернення;

2) надати йому можливість особисто викласти аргументи та додаткові матеріали по суті звернення особі чи органу, що буде здійснювати перевірку, взяти участь у перевірці поданої заяви та бути присутнім при розгляді цієї заяви;

3) надати можливість ознайомлення з матеріалами, які буде долучено відповідачем до матеріалів для розгляду цього звернення, в тому числі запису відеореєстратора службового автомобіля 14*0533 в період з 13:05 до 13:15 год. 31.01.2021.

Про виклик (запрошення) на розгляд цієї заяви та викладення аргументів просив повідомити його за вказаною електронною адресою, зазначивши час, дату та місце проведення перевірки, розгляду, а також вказати посадову особу яка буде проводити розгляд;

Відповідь просив надіслати електронною поштою.

Відповідач листом № 1271/43/33/02-2021 від 26.02.2021 надав відповідь на звернення ОСОБА_1 , якою позивача повідомлено про те, що Управлінням поліції охорони у Львівській області уважно розглянуто його звернення щодо порушення ПДР водієм службового автомобіля «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , яке мало місце 31.01.2021 в м. Миколаєві. За результатами проведеної перевірки цього водія притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Позивач вважає, що відповідачем проігноровано гарантоване йому ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» право особисто викласти аргументи та додаткові матеріали по суті звернення особі чи органу, що буде здійснювати перевірку, брати участь у перевірці поданої заяви та бути присутнім при розгляді цієї заяви, а також не надано відповіді на всі порушені позивачем питання, відтак він звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення врегульовано Законом України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 (далі - Закон № 393/96-ВР).

Так, ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненням громадян необхідно розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

В силу положень статті 5 Закону № 393/96-ВР звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Частиною першою статі 7 Закону № 393/96-ВР визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Статтею 15 Закону № 393/96-ВР встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку надається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 18 Закону № 393/96-ВР визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Так, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Як передбачено статтею 19 Закону№ 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач у заяві від 02.02.2021 просив надати йому можливість особисто викласти аргументи та додаткові матеріали по суті звернення особі чи органу, що буде здійснювати перевірку, взяти участь у перевірці поданої заяви та бути присутнім при розгляді цієї заяви, як це передбачено ст. 18 Закону України «Про звернення громадян».

Отже, з наведеного слідує, що відповідач зобов`язаний був запросити позивача для розгляду його заяви, оскільки, в протилежному випадку, унеможливлюється практична реалізація права заявника особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви та бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 31.01.2019 у справі № 826/12287/16, від 28.11.2018 у справі № 820/4881/17, від 31.10.2019 у справі № 826/13435/15 та від 24.10.2019 у справі № 826/5333/17, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

З огляду на викладене, Управління поліції охорони у Львівській області всупереч вимогам статей 18 та 19 Закону України «Про звернення громадян», отримавши та прийнявши до розгляду заяву позивача, не забезпечило права позивача бути присутнім при розгляді такого звернення, чим допустило протиправну бездіяльність.

Щодо повноти розгляду відповідачем заяви ОСОБА_1 від 02.02.2021 суд зазначає таке.

З аналізу положень Закону № 393/96-ВР слідує, що в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 815/1178/17 та у справі № 280/4698/19 від 30.11.2020.

Крім цього, Законом № 393/96-ВР регламентовано надавати відповідь на всі питання, які викладені у заяві та належать до компетенції органу. У разі, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до його повноважень, звернення повинно бути направлено за належністю.

Однак у листі № 1271/43/33/02-2021 від 26.02.2021 відповідачем не надано відповіді на прохання ОСОБА_1 запитати та долучити до матеріалів звернення відомості щодо поліцейського, який керував транспортним засобом 14*0533 31.01.2021 близько 13:10 год. та запис відеореєстратора службового транспортного засобу 14*0533 в період з 13:05 до 13:20 год. 31.01.2021, а також надати можливість ознайомлення з матеріалами, які буде долучено відповідачем до матеріалів для розгляду цього звернення, в тому числі запису відеореєстратора службового автомобіля 14*0533 в період з 13:05 до 13:15 год. 31.01.2021.

Відповідачем не надано жодних роз`яснень з цих питань, не направлено за належністю до відповідальних органів заяву в цій частині.

Крім цього, позивач просив відповідь надіслати електронною поштою, однак відповідачем не надано доказів надіслання такої засобами електронного зв`язку.

Суд зазначає, що обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади включає і доведення змісту відповіді до заявника. А орган вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.09.2019 у справі № 826/11164/16.

З відповіді Управління поліції охорони у Львівській області № 1271/43/33/02-2021 від 26.02.2021 судом також встановлено, що така в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» не містить роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення.

Суд наголошує, що особливе місце в системі засобів захисту прав, свобод та законних інтересів громадян посідає реалізація їх права на звернення. У статті 40 Конституції України зазначено, що громадяни України мають право звертатися до органів державної влади і місцевого самоврядування та встановлено обов`язок органів влади та посадових осіб розглядати звернення й надавати обґрунтовані відповіді.

Право на звернення є важливим конституційно-правовим засобом захисту та однією з організаційно-правових гарантій дотримання прав і свобод громадян. Це право включає дві складові. По-перше, звернення громадян є однією з форм участі населення в державному управлінні, у вирішенні державних і суспільних справ, можливістю активного впливу громадянина на діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування. По-друге, це спосіб відновлення порушеного права громадянина через подання до органів державної влади скарг, заяв і клопотань. У такому розумінні - це механізм виконання соціальних обов`язків публічної влади.

Від правильного функціонування адміністративно-правових механізмів реалізації прав громадян, від чіткого й ефективного реагування влади на їхні звернення залежить здатність держави забезпечувати належний захист законних інтересів громадян.

Ураховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльності Управління поліції охорони щодо неналежного розгляду заяви позивача від 02.02.2021 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву Мінтія від 02.02.2021 у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, відтак відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління поліції охорони у Львівській області (79019 м. Львів вул. Липинського 44; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони у Львівській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.02.2021.

3. Зобов`язати Управління поліції охорони у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2021 в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Cуддя Р.П. Качур