Справа № 620/15472/21
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/15472/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О. розглянувши в письмовому провадженні справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
провизнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період: проходження служби в лавах Радянської Армії з 31.03.1982 - 11.05.1984 (02 роки 01 місяць 10 днів); половини строку навчання в Харківському юридичному університеті з 01.09.1984-30.06.1988 (01 рік 11 місяців); роботи стажистом за посадою слідчого прокуратури Ріпкинського району з 29.07.1988-12.04.1989 (08 місяців 15 днів); роботи стажистом за посадою слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району з 12.04.1989 - 31.07.1989 (03 міс. 19 днів); роботи на посаді слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району Чернігівської області з 31.07.1989-27.08.1990 (01 рік 26 днів);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період: проходження служби в лавах Радянської Армії з 31.03.1982 - 11.05.1984 (02 роки 01 місяць 10 днів); половини строку навчання в Харківському юридичному університеті з 01.09.1984-30.06.1988 (01 рік 11 місяців); роботи стажистом за посадою слідчого прокуратури Ріпкинського району з 29.07.1988-12.04.1989 (08 місяців 15 днів); роботи стажистом за посадою слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району з 12.04.1989 - 31.07.1989 (03 міс. 19 днів); роботи на посаді слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району Чернігівської області з 31.07.1989-27.08.1990 (01 рік 26 днів);

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо здійснення ОСОБА_1 з 19.02.2020 на підставі довідки Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7-09/21 перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 19.02.2020 на підставі довідки Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7-09/2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що дії відповідача щодо не зарахування йому до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів проходження мною служби в рядах Радянської Армії і навчання в Харківському юридичному університеті (половину строку), а також періодів моєї роботи на посадах стажиста за посадою слідчого прокуратури, слідчого прокуратури і відповідно здійснення перерахунку з 19.02.2020 розміру грошового утримання (з урахуванням раніше виплачених сум) на підставі довідки Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7-09/21 у розмірі 56 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, є протиправними та такими, що порушують його право на соціальний захист та право на володіння належним йому майном. Належним способом захисту його прав, він вважає, є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову.

Вказана ухвала була отримана представником відповідача 11.11.2021 (а.с. 28), однак, правом подання до суду відзиву ГУ ПФУ в Чернігівській області не скористалось.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до копії Трудової книжки від 03.07.1981 серії НОМЕР_1 (а.с. 14-17) позивач: 13.01.1993 обраний народним суддею Менського райнарсуду; 13.06.2005 звільнений за переведенням до Апеляційного суду Чернігівської області; 14.06.2005 зарахований на посаду судді Апеляційного суду Чернігівської області; 14.12.2016 звільнений з посади судді Апеляційного суду Чернігівської області. З 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 у справі № 620/2289/20 (а.с. 11-13), яке 22.09.2020 набрало законної сили, судом, зокрема, вирішено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7-09/21, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Копіями Трудової книжки від 03.07.1981 серії НОМЕР_1 (а.с. 14-17), Військового квитка від 16.11.1992 серії ГР № 079240 (а.с. 18), Диплому про освіту серії НОМЕР_2 (а.с. 19) підтверджується факт:

проходження позивачем служби в лавах Радянської Армії з 31.03.1982 - 11.05.1984 (02 роки 01 місяць 10 днів);

навчання позивача в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984-30.06.1988 (половина строку - 01 рік 11 місяців);

роботи позивача стажистом за посадою слідчого прокуратури Ріпкинського району з 29.07.1988-12.04.1989 (08 місяців 15 днів);

роботи позивача стажистом за посадою слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району з 12.04.1989 - 31.07.1989 (03 міс. 19 днів);

роботи позивача на посаді слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району Чернігівської області з 31.07.1989-27.08.1990 (01 рік 26 днів).

31.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, з приводу, як він вважає, протиправного зменшення йому відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці до 56 % (а.с. 20).

У відповідь листом від 30.09.2021 (а.с. 21-22) відповідач повідомив позивача, зокрема, про те, що судове рішення від 21.08.2020 у справі № 620/2289/20 виконано Головним управлінням в межах покладених зобов`язань з дотриманням вимог чинного законодавства: з 19.02.2020 проведено перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розмір якого обчислено з урахуванням норм статті 142 Закону № 1402 в розмірі 56% (за 23 роки роботи на посаді судді) суддівської винагороди 202317,50 грн, зазначеної в довідці Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7-09/21.

Не погодившись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності.

У відповідності до пункту 8 частини п`ятої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ (далі - в редакції, чинній на час призначення довічного грошового утримання), незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В силу вимог частини сьомої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.

Згідно частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 у справі № 620/2289/20 позивачу з 19.02.2020 було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7-09/21, з урахуванням фактично виплачених сум, у розмірі 56 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зарахувавши, при цьому, позивачу до стажу роботи, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці 23 роки.

Абзацом четвертим пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Аналогічний порядок визначення стажу роботи на посаді судді передбачений пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010, згідно якого судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Вказані норми кореспондують зі статтею 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що позивач був призначений на посаду судді до набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI.

Згідно абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XII від 15.12.1992 до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Абзацом другим пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону «Про прокуратуру СРСР» від 30.11.1979 слідчі прокуратури провадять попереднє слідство у справах, віднесених законом до їхньої компетенції, а також за іншими справам, переданим їм прокурором. При Генеральному прокурорі СРСР, прокурорах союзних республік, Головному військовому прокурору складаються старші слідчі за особливо важливих справ та слідчі з особливо важливих справ; у Прокуратурі Союзу РСР та прокуратурах союзних республік можуть бути також старші слідчі; в прокуратурах автономних республік, країв, областей, міст, автономних областей є слідчі по особливо важливих справ та старші слідчі; у прокуратурах автономних округів, районних та міських прокуратурах - старші слідчі та слідчі.

Отже, узагальнюючою ознакою, яка дає підстави для віднесення посади до «слідчого» у розумінні статті 18 Закону «Про прокуратуру СРСР» - є попереднє слідство у справах, віднесених законом до їхньої компетенції, а також за іншими справам, переданим їм прокурором.

Частинами першою - третьою статті 20 Закону «Про прокуратуру СРСР» передбачено, що прокурорами та слідчими прокуратури призначаються громадяни СРСР, які мають вищу юридичну освіту та мають необхідні політичні, ділові та моральні якості.

Особи, які закінчили вищі юридичні навчальні заклади та не мають досвіду практичної роботи за спеціальністю, проходять в органи прокуратури стажування протягом року.

Призначення на посади прокурорів та слідчих прокуратури осіб, які не мають закінченої вищої юридичної освіти, скорочення терміну стажування чи звільнення від стажування можуть мати місце лише в окремих випадках і виробляються у порядку, що встановлюється Генеральним прокурором СРСР.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що посада стажиста за посадою слідчого прокуратури за обсягом повноважень є прирівняною до посади слідчого. При цьому словом «стажист» у цьому словосполученні свідчить лише про те, що особа проходить обов`язкове стажування в органах прокуратури.

З огляду на викладене вище, до стажу роботи позивача, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинні зараховуватися, в тому числі, періоди: проходження ним служби в лавах Радянської Армії з 31.03.1982 - 11.05.1984 (02 роки 01 місяць 10 днів); половина строку навчання в Харківському юридичному інституті в ім. Ф.Е. Дзержинського 01.09.1984-30.06.1988 (01 рік 11 місяців); робота стажистом за посадою слідчого прокуратури Ріпкинського району з 29.07.1988-12.04.1989 (08 місяців 15 днів); робота стажистом за посадою слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району з 12.04.1989 - 31.07.1989 (03 міс. 19 днів); робота на посаді слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району Чернігівської області з 31.07.1989-27.08.1990 (01 рік 26 днів), що в загальному становить 6 років 1 місяць 12 днів.

З огляду на матеріали справи (а.с. 21-22), відповідачем до стажу роботи позивача, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зараховано 23 роки. Із копії Трудової книжки позивача вбачається, що посаду судді він займав у період з 13.01.1993 по 14.12.2016, що становить 23 роки 11 місяців 3 дні.

Отже, стаж роботи позивача, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить більше 30 років.

Суд зазначає, що відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Як вбачається, з листа-відповіді пенсійного органу від 30.09.2021 розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при здійсненні позивачу його перерахунку з 19.02.2020 проведено з урахуванням норм статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII в розмірі 56%, враховуючи 23 роки роботи позивача на посаді судді.

Однак, як встановлено судом стаж роботи позивача, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить більше 30 років.

Оскільки, позивач має 12 повних років роботи на посаді судді понад 20 років, тому відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII він має право на довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді із збільшенням на 20 % від суми довічного грошового утримання (10 років х 2 %).

Зважаючи на вказане, суд вбачає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо: визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення позивачу з 19.02.2020 перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу з 19.02.2020 на підставі довідки Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7-09/2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70 % (50 % + 20 %) від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

При розгляді даної справи судом враховано положення частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, судом при розгляді даної справи були враховані висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 14.05.2021 у справі № 463/1162/17, від 17.05.2021 у справі № 243/8281/17 та у справі № 592/3354/17.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період: проходження служби в лавах Радянської Армії з 31.03.1982 - 11.05.1984 (02 роки 01 місяць 10 днів); половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984-30.06.1988 (01 рік 11 місяців); роботи стажистом за посадою слідчого прокуратури Ріпкинського району з 29.07.1988-12.04.1989 (08 місяців 15 днів); роботи стажистом за посадою слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району з 12.04.1989 - 31.07.1989 (03 міс. 19 днів); роботи на посаді слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району Чернігівської області з 31.07.1989-27.08.1990 (01 рік 26 днів).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період: проходження служби в лавах Радянської Армії з 31.03.1982 - 11.05.1984 (02 роки 01 місяць 10 днів); половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984-30.06.1988 (01 рік 11 місяців); роботи стажистом за посадою слідчого прокуратури Ріпкинського району з 29.07.1988-12.04.1989 (08 місяців 15 днів); роботи стажистом за посадою слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району з 12.04.1989 - 31.07.1989 (03 міс. 19 днів); роботи на посаді слідчого прокуратури Новгород-Сіверського району Чернігівської області з 31.07.1989-27.08.1990 (01 рік 26 днів).

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо здійснення ОСОБА_1 з 19.02.2020 на підставі довідки Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7-09/21 перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 19.02.2020 на підставі довідки Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7-09/2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Дата складення повного рішення суду - 01.12.2021.

Суддя Ю. О. Скалозуб