Справа № 520/9399/2020
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 р. Справа № 520/9399/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2020, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/9399/2020

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної прикордонної служби України

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі-відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не включення відносно ОСОБА_1 до довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців, нараховану та виплачену винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції згідно Постанови Кабінету Міністрів України від №18 від 20.01.2016;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України опрацювати відносне ОСОБА_1 оновлену довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців, до якої включити нараховану та виплачену винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції згідно Постанови Кабінету Міністрів України від №18 від 20.01.2016;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України опрацьовану оновлену довідку відносно ОСОБА_1 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців з включенням нарахованої та виплаченої винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції згідно Постанови Кабінету Міністрів України від №18 від 20.01.2016, направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 року по справі №520/9399/2020 прийнятим в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії -відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 року по справі №520/9399/2020 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що грошова винагорода за участь в АТО/ ООС не є видом заохочення, а входить в склад грошового забезпечення, тому носить постійний характер.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що суми індексації грошового забезпечення мають тимчасовий характер та не відносяться до видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії військовослужбовців. Також, відповідач зазначив, що Адміністрація Адміністрації Державної прикордонної служби України при видачі довідки позивачу керувалась виключно вимогами ст.43 Закону №2262 ХІІ та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», тобто діяла лише на підставі та в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України.

Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 07.07.2019 року №689 -ОС позивача було звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Позивачем зазначено, що при призначенні йому пенсії не було враховано винагороду, яка виплачувалася згідно Постанови Кабінету Міністрів України від №18 від 20.01.2016 року.

Позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою від 09.06.2020 року, в якій просив включити до довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців, щомісячну додаткову грошову винагороду, що виплачувалася згідно Постанови Кабінету Міністрів України від №18 від 20.01.2016 року. Також, просив вказану довідку направити до Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області.

Адміністрація Державної прикордонної служби України листом №11/К-5929 від 07.07.2020 року повідомила позивача, що відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських розміри винагороди в АТО визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду. Зазначено, що у серпні 2019 року для призначення пенсії Донецько-Луганським регіональним управлінням довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільненням за період з 01.03.2018 по 31.07.2019 було підготовлено на виконання пункту 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (далі І Порядок № 393). Також, вказано, що оскільки серед визначеного статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та пунктом 7 Порядку № 393 переліку основних та додаткових видів грошового забезпечення, з розмірів яких обчислюються пенсії, не передбачено врахування розмірів таких видів грошового забезпечення, як винагорода в АТО, допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку, інші разові премії та заохочення, то для включення до розміру грошового забезпечення, з якого з 02.08.2019 обчислено пенсію, сум вищеперерахованих видів грошового забезпечення, навіть за наявності факту сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, підстав не має. Крім того, вказано, що Адміністрація Держприкордонслужби не має законних підстав для надання доручення Донецько-Луганському регіональному управлінню про підготовку нової довідки для обчислення призначеної позивачу з 02.08.2019 пенсії з урахуванням сум винагороди в АТО, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, інших разових премій та заохочень.

Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно не включено відносно ОСОБА_1 до довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців, нараховану та виплачену винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції згідно Постанови Кабінету Міністрів України від №18 від 20.01.2016, звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що винагорода за участь в антитерористичній операції не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим така винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20 грудня 1991 (далі Закон № 2011-XII).

Частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року ( далі-Закон №2262-ХІІ) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті 43 зазначеного Закону міститься в розділі V Обчислення пенсії, тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Аналізуючи наведені вище норми Закону №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

У 2016 році виплата винагороди за участь в антитерористичній операції встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №18 Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських

Так, відповідно до п.1 Постанови №18 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) така винагорода виплачується в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально - виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством Фінансів та Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 18, Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 18.03.2016 року № 188, яким затверджено Інструкцію про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Інструкція № 188).

Розділ І Інструкції № 188 зазначено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем проходження служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів начальників вищого рівня.

Згідно з п. 6 Розділу II Інструкції № 188 встановлено, що розмір винагороди визначається на підставі рапорту командира прикордонного підрозділу про участь кожного військовослужбовця за звітний період у несенні служби на контрольних постах, контрольних пунктах в`їзду-виїзду, в акваторії Азовського моря в межах Донецької області та інших об`єктах, які знаходяться на лінії бойового зіткнення на глибину ротних опорних пунктів першого ешелону.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції № 188 винагорода виплачується пропорційно часу участі в АТО, заходах із забезпечення НБО чи у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах начальників органів Держприкордонслужби.

Отже, виплата винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції носить не систематичний, а тимчасовий характер, залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не здійснюється щомісячно.

Аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави вважати, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

За таких обставин, винагорода за участь в антитерористичній операції не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим така винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону №2262-ХІІ.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 10.09.2020 року по справі №428/883/17. Також, аналогічна правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення винагороди за участь в антитерористичній операції висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 18.04.2019 року по справі №431/703/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року по справі №522/2738/17 та у постанові Верховного Суду від 02.06.2021 року по справі №240/11441/19.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апелянтом в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаних правових позицій Верховного Суду, які під час розгляду справи були правомірно враховані судом першої інстанції на виконання ч. 5 ст. 242 КАС України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок виконано, та у встановленому порядку обґрунтовано правомірність своїх дій в межах спірних правовідносин.

В контексті викладеного, суд апеляційної інстанції вказує, що, виходячи з усталеної судової практики та положень чинного законодавства, право на включення відносно ОСОБА_1 до довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців, нараховану та виплачену винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції згідно Постанови Кабінету Міністрів України від №18 від 20.01.2016 у позивача відсутнє.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у відповідача не виникло обов`язку на те, щоб опрацювати відносно ОСОБА_1 оновлену довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців, до якої включити нараховану та виплачену винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції згідно Постанови Кабінету Міністрів України від №18 від 20.01.2016 та направити довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Доводи скаржника про неврахування судом першої інстанції правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки прийняте у вказаній справі рішення суду стосується інших правовідносин та не містить висновків щодо включення винагороди за участь в АТО.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 02.06.2021 року по справі №240/11441/19 винагорода за участь в антитерористичній операції не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону №2262-ХІІ.

Доводи на які посилався апелянт не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Разом з тим, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 року по справі №520/9399/2020 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 по справі № 520/9399/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський