Справа № 709/1140/21
Суддя: Романова О. Г.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/1140/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Романової О.Г.,

при секретарі: Данілової О.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Побиванця Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Гр. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 056576 від 25 вересня 2020 року винесену інспектором СРПП № 1 Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області Євич Русланом Геннадійовичем. Визнати дії інспектора СРПП № 1 поліції Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області Євич Р.Г. щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення - протиправними. Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором СРПП № 1 поліції Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області Євич Р.Г. серії БАА № 056576 від 25 вересня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову посилається на те, що 07.10.2021 на його адресу надійшла відповідь від Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області щодо отримання постанов про накладення на нього адміністративних стягнень, про існування яких він дізнався під час перевірки своїх даних в «електронному кабінеті водія». Із доданих до відповіді постанов йому стало відомо про те, що відносно нього 25.09.2020 було складено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 056576, в якій зазначено, що він 25.09.2020 близько 10 год. 56 хв. в м. Золотоноша по вул. Новоселівська не надав посвідчення водія для перевірки та визнано його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

Вважає, що дана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та необґрунтованою, а дії відповідача по складанню вказаної постанови протиправними з наступних підстав.

25.09.2020 близько 10 год. 55 хв. він приїхав до м. Золотоноша разом зі своїм знайомим на автомобілі Фольсваген Пасат державний номер НОМЕР_1 . За кермом автомобіля був його знайомий та він припаркував свій автомобіль на парковці по вул. Новоселівська, проте не в зоні зупинки громадського транспорту. Він залишився чекати свого друга в автомобілі, при цьому пересів на водійське крісло для прослуховування музики. Після чого до нього підійшли працівники поліції та повідомили про те, що він припаркувався в зоні зупинки громадського транспорту. Він повідомив про те, що не є водієм транспортного засобу та немає ключів від автомобіля. Після цього працівники поліції пішли в невідомому йому напрямку, при цьому він не зобов`язаний був пред`являти посвідчення водія, оскільки не був учасником дорожнього руху і тільки через деякий час він дізнався, що відносно нього складалися постанови про адміністративне правопорушення.

Вважає, що відповідачем було допущено поверхневість дослідження обставин правопорушення, що в свою чергу призвело до складання постанови в справі про адміністративне правопорушення, яка не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, оскільки він не керував транспортним засобом, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вчинення ним адміністративного правопорушення не підтверджено будь-якими доказами, в тому числі фото чи відео фіксації, показами свідків, не було відібрано у нього пояснення.

Також, відповідачем, під час винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення, було допущено порушення норм ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувся без його участі та без його виклику, що позбавило його право на ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, права на захист, тому вважає, що дії відповідача по складанню постанови в справі про адміністративне правопорушення є протиправними, а постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна бути скасована судом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Суду пояснив, що 25.09.2020 він поїхав до м. Золотоноша на власному автомобілі Фольсваген Пасат, державний номер НОМЕР_1 . Під час поїздки йому стало погано, оскільки він має захворювання на цукровий діабет. До нього на вулиці підійшла незнайома людина та запропонувала допомогу підвезти його до місця призначення. Оскільки вказана людина мала права водія, він погодився. У м. Золотоноша особа, яка їхала за кермом його автомобіля, припаркувала автомобіль на парковці по вул. Новоселівська, але не в зоні зупинки громадського транспорту. Потім він пересів з пасажирського місця на місце водія та в цей момент до нього підійшли працівники поліції та повідомили про те, що він припаркувався в зоні зупинки громадського транспорту та попросили надати права. Він відмовився, оскільки не перебував за кермом вказаного транспортного засобу про що і повідомив працівників поліції. Пізніше із власного електронного кабінету водія довідався про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу, на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 056576 від 25.09.2020. У зв`язку із цим він звернувся до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області із письмовою заявою про надання йому копії вказаної постанови, яка була надіслана йому відповідачем 07.10.2021. Ознайомившись із вказаною постановою він зрозумів, що остання була складена без його участі, в ній відсутній його підпис про ознайомлення та отримання. Також, вказана постанова не була направлена йому по пошті. Також, просив суд стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 454 грн.

Представник позивача - адвокат Побиванець Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Зауважив на тому, що відповідно до п. 2.1 а ПДР України лише водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Однак, як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , він не керував вищезазначеним транспортним засобом, а отже працівники поліції не мали права вимагати у нього посвідчення водія. Факт керування позивачем транспортним засобом не був доведений відповідачем фото чи відео фіксацією, показами свідків тощо. Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача. Також, всупереч вимогам КУпАП працівником поліції оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення була складена без присутності позивача. У випадку відмови правопорушника від отримання та проставлення підпису в постанові, працівники поліції повинні були залучити понятих, що не було ними зроблено. Особа правопорушника була встановлена на підставі бази даних поліції за належністю транспортного засобу.

Представник відповідача Головного Управління Національної поліції в Черкаській області в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи судовою повісткою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У встановлений в ухвалі Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03.11.2021 строк надіслав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Зауважили на тому, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а позовна вимога про скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення серії БАА№ 056576 не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, а ГУНП в Черкаській області, як суб`єкт владних повноважень, під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП.

Крім того, зазначили, що у позовній заяві позивач повідомляє про те, що дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності 07.10.2021, коли отримав відповідь від Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області. Проте, з відеозапису знятого позивачем, який був розміщений в інтернет мережі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що оскаржувана постанова була винесена працівником поліції в присутності позивача. Останнього було ознайомлено зі змістом постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, проте він відмовився від підпису. Отже, позивачем пропущений строк оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд, радячись на місці, ухвалив: справу розглядати у відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до відомостям, які містяться в листі від 07.10.2021 № 10578/65/03-2021, копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 056576 від 25.09.2020 була направлена позивачу 07.10.2021.

Отже, із пояснень останнього вбачається, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 07.10.2021. Із адміністративним позовом він звернувся до суду 13.10.2021.

У відзиві на позов відповідач зазначає про те, що факт ознайомлення позивача із постановою 07.10.2021 спростовується відомостями відеозапису знятого позивачем, який був розміщений в інтернет мережі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2, із якого вбачається, що оскаржувана постанова була винесена працівником поліції в присутності позивача. На вищезазначене суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 81 КАС України передбачений порядок огляду доказів за їх місцезнаходженням. Відповідно до ч. 1 цієї статті письмові, речові і електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. В порядку, визначеному цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста (ч. 7 ст. 81 КАС України).

Суд, зауважує на тому, що відповідач із відповідним клопотанням (огляд доказів за їх місцезнаходженням) до суду не звертався. Самостійно не надав суду, для огляду в судовому засіданні, вищезазначений електронний доказ, враховуючи той факт, що останній за своїми властивостями (обсягом інформації) не є таким, який не можливо доставити до суду.

Крім того, відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» працівники поліції з метою фіксування адміністративних правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху мають право закріплювати на форменому одягу технічні прилади запису та самостійно здійснювати фіксування моменту вчинення особою правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний доказ відповідач не позбавлений був можливості надати до суду в обґрунтування своїх заперечень щодо позовних вимог позивача, чого останнім зроблено не було.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Верховний Суд у своїй ухвалі від 15.02.2018 по справі №800/499/17 зазначив, що строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Необхідно зазначити, що поновлення процесуальних строків на оскарження судових рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Отже, враховуючи обставини справи, а саме той факт, що в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення відсутнє підтвердження про її отримання позивачем саме в момент винесення постанови (25.09.2020), доказів складання постанови у присутності позивача та відмовою останнього від її отримання до суду не надані, також не надані докази отримання постанови позивачем раніше ніж зазначено останнім у позовній заяві (07.10.2021), суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача в частині поновлення строку для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 056576 від 25 вересня 2020 року.

Положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 056576 від 25 вересня 2020 року, 25.09.2020 о 10 год. 56 хв. водій транспортного засобу Фольсваген Пасат, реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1 в м. Золотоноша, вул. Новоселівська, 2 А не надав посвідчення водія категорії «В» для перевірки, чим порушив п. 2.1 а ПДР України. За вказане правопорушення ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена карта» - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1 а ПДРУкраїни водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Із вищевикладеного вбачається, що суб`єктом вказаного правопорушення є водій механічного транспортного засобу.

Зі змісту пояснень позивача, останній заперечує факт керування транспортним засобом, а отже заперечує наявність у нього обов`язку пред`явити для перевірки працівникам поліції посвідчення на право керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

При цьому норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Пункт 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію»встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАПзакріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

На підтвердження своєї позиції щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП відповідачем не надано жодних доказів, що підтверджують факт порушення останнім Правил дорожнього руху.

Оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, записи технічних приладів та засобів, роздруківки прийнятого повідомлення, на підставі яких інспектором зроблено висновок про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Отже, вказані вище обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача порушення вимог Правил дорожнього руху України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП за яке позивача було піддано адміністративному стягненню, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає до скасування, а провадження по справі до закриття на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 22 липня 2019 року, винесеній у справі №757/2757/16-а вказав, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій інспектора стосовно прийняття ним оскаржуваної постанови не підлягають задоволенню, оскільки їх оскарження не є належним способом захисту, який може бути надано судом відповідно до положень статей 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини п`ятої ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на позовні вимоги позивача, в яких він просить визнати протиправними дії працівника поліції та зважаючи на приписи пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки суд не наділений правом на їх вирішення у цьому провадженні.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 454 грн., що підтверджується квитанцією № 19 від 23.10.2021, вказані судові витрати підлягають стягненню з Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 73, 74, 77, 241-246, 286 КАС України, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Поновити строк для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 056576 від 25 вересня 2020 року винесену інспектором СРПП № 1 Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області Євич Русланом Геннадійовичем.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором СРПП № 1 поліції Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області Євич Русланом Геннадійовичем серії БАА № 056576 від 25 вересня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.

У частині визнання дій інспектора СРПП № 1 поліції Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області Євич Руслана Геннадійовича щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення - протиправними, у задоволенні позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) судові витрати понесені позивачем у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2021 року.

Суддя О.Г. Романова