Справа № 480/7680/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
30 листопада 2021 року Справа № 480/7680/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М.,
за участю секретаря судового засідання - І.С. Іуткіної,
представника позивача - Бєломар К.О.,
представника відповідача - О.О. Харченка,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича, виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, стягнення недоплаченої суми доходу, середнього заробітку та моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича, виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, стягнення недоплаченої суми доходу, середнього заробітку та моральної шкоди.
Ухвалою суду від 25.08.2021 позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. На виконання зазначеної ухвали позивачем усунуто недоліки та приведено позовну заяву у відповідність до вимог ст. 160 КАС України.
Ухвалою суду від 14.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.
Так, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, у своєму позові позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Сумського міського голови Лисенко Олександра Миколайовича в частині не проведення остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 ;
- стягнути з виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену суму доходу в розмірі 39 420,71 гривень;
- стягнути з Виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку;
- стягнути з Виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень.
08.10.2021 представник виконавчого комітету Сумської міської ради надав заяву, в якій просив залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 з посиланням на частину третю статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.
В судовому засіданні позивач та його представник проти задоволення заяви заперечували з тих підстав, що строк звернення до суду позивачем не порушено.
Пункт 17 ч. 1 ст. 4 КАС України відносить службу в органах місцевого самоврядування до публічної служби.
На думку представника відповідача, дана справа стосується проходження та звільнення позивача з публічної служби у зв`язку з чим, позивач пропустив місячний строк для звернення до суду встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України.
Так, позивача було звільнено з займаної посади 05.03.2021 згідно розпорядження міського голови № 86-к від 25.02.2021, цього ж дня позивач під особистий підпис отримав розрахунковий лист, в якому зазначались усі належні йому на момент звільнення виплати, та проведено повний розрахунок. Позовну заяву ОСОБА_2 подав до Сумського окружного адміністративного суду 20.08.2021, отже згідно вимог статті 122 КАС України позивач порушив місячний строк звернення до суду з відповідним позовом, який сплив 05.04.2021. Вказану заяву просив задовольнити.
Вирішуючи вказану заяву суд виходить з такого.
В частин першій статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 5 цієї статті визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Зі змісту частини першої статті 122 КАС України вбачається, що адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого не тільки цим Кодексом, а також іншими, тобто спеціальними законами.
Системний аналіз норм чинного законодавства показує, що до правовідносин у сфері оплати праці, виплати заробітної плати (грошового забезпечення) підлягає застосуванню частина перша, а не п`ята статті 122 КАС України.
Так, предметом спору в даній справі є визнання бездіяльності протиправною, стягнення недоплаченої суми доходу, середнього заробітку та моральної шкоди.
З огляду на положення Кодексу законів про працю України та Закону України "Про оплату праці" виплата недоплаченої суми за своєю правовою природою відповідає заробітній платі як будь-якій виплаті в грошовій формі або видачі в натуральній формі, що провадиться підприємством на користь працівника і має заохочувальний чи компенсаційний характер. У свою чергу, заробітна плата є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Такий висновок випливає з наступних положень законодавства.
Відповідно до абзацу чотирнадцятого статті 1 Закону України "Про громадянство України" заробітна плата включена до переліку законних джерел існування.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" заробітна плата (грошове забезпечення) також включена до переліку доходів.
Зі змісту Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та судової практики Європейського Суду з прав людини випливає, що заробітна плата відноситься до власності. Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, особи, діяльність яких належить до публічної служби (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України), на підставі частини другої статті 233 КЗпП України мають право звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком. У даному випадку необмежений строк звернення до адміністративного суду, встановлений спеціальним законом, тобто положення КЗпП України, узгоджується з положенням частини першої статті 122 КАС України.
З урахуванням викладеного заява представника відповідача про залишення позову без розгляду є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 480/7680/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича, виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, стягнення недоплаченої суми доходу, середнього заробітку та моральної шкоди - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01.12.2021.

Суддя М.М. Шаповал