Справа № 461/6218/19
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 461/6218/19 пров. № А/857/19766/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, головуючий суддя Гулик А.Г., постановлена у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 року позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, в якому просили зобов`язати Сколівський відділ Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області під керівництвом ОСОБА_3 розкрити інформацію згідно з даними роздруківки з Пенсійного фонду України за ознаками ВПО-94 Запорізьке обласне управління №10007 про грошові вклади покійного батька ОСОБА_1 в повному обсязі, визнати протиправною бездіяльність, рішення, дії Сколівського відділу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із зобов`язанням відшкодування моральної та матеріальної шкоди за приховування інформації згідно з ВПО-94.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року у справі № 461/6218/19 без змін.

19.05.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування поданої заяви, як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 року у справі № 461/6218/19 посилалися на пункт 1 частини 2 статті 361 КАС України.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернуто заявникам без розгляду.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 оскаржили її в апеляційному порядку, які, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що судом попередньої інстанції не з`ясовано всі обставини у справі, позбавлено заявників на доступ до правосуддя, захист порушених прав.

В судовому засіданні позивачі підтримали подану апеляційну скаргу, вважають оскаржену ухвалу суду незаконною та повністю підтримали доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржену ухвалу суду законною та обґрунтованою та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно із п. 1 ч. 1 статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 361 вказаного Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

Відповідно до частини 4 статті 366 КАС України крім випадків, визначених статтею 169 вказаного Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 вказаного Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявники додали клопотання про поновлення пропущеного строку для подання такої заяви, яке обґрунтоване тим, що спадкоємцю ОСОБА_4 не було відомо про його залучення до участі у справі як спадкоємця за законом, а також у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що ОСОБА_4 не є учасником даної. Крім цього, заявниками не доведено зв`язку залучення до участі у справі як спадкоємця за законом ОСОБА_4 із наявністю обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявникам на час розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що причини пропуску строку звернення до суду заявниками не стосуються їх особисто та не можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №461/6218/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 01.12.2021 року.