Справа № 140/2830/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Справа № 140/2830/21 пров. № А/857/14739/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Кушнерика М.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 8 червня 2021 року (суддя Димарчук Т.М., м.Луцьк), -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі Головне управління) в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 08.12.2020 №000352-09 (далі Рішення).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 8 червня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення, про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі із посиланням на норми матеріального права вказує, що навіть якщо і припустити, що відповідач мав застосовувати фінансові санкції в формі податкового повідомлення-рішення, то, вважає, це не є підставою для скасування Рішення з одних лише формальних міркувань невідповідності форми. Факт порушення позивачем законодавства є доведеним та відповідно рішенням суду не спростований. Розмір застосованої фінансової санкції повністю узгоджується зі статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон №481/95-ВР), який є єдиним нормативно-правовим актом, що визначає вид та розмір вказаної відповідальності. Невідповідність акта лише формальним ознакам не нівелює факту порушення позивачем законодавства та, вважає, не може бути підставою для звільнення його від відповідальності за це порушення.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття відповідачем Рішення не у формі податкового повідомлення-рішення та з порушенням пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України (далі ПК) є протиправним та є безумовною підставою для його скасування.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що на підставі наказу Головного управління від 10.06.2020 №1126 «Про проведення фактичної перевірки» відповідачем проведена фактична перевірка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП) з питань дотримання ПК, Законів №481/95-ВР» (із змінами та доповненнями), «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) (далі Закон № 265/95-ВР) з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (а.с.9).

За наслідками проведення перевірки складений акт від 12.06.2020 №03/76/32-05/ НОМЕР_1 (далі Акт) у якому встановлено порушення - роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на такі напої.

Зокрема, перевіркою контрольних стрічок РРО типу MINI Т 400 ME, зав. №ПБ встановлено: згідно фіскального чека №2950 від 25.02.2020 було реалізовано 1 пляшку горілки «Поліська з перцем» 0,5л по ціні 85,00 грн; згідно фіскального чека №3160 від 02.04.2020 було реалізовано 1 пляшку коньяку «Коктибель» (4 зірки) 0,25л по ціні 61,00 грн; згідно фіскального чека №3189 від 09.04.2020 було реалізовано 1 пляшку горілки «Українка» 0,5л по ціні 85,00 грн та згідно контрольних стрічок РРО типу типу MINI Т 400 ME, зав. №ПБ фіскальний чек №114 від 27.05.2020 було реалізовано 1 пляшку рому білого «Каравел бянко» 0,7л по ціні 231,00 грн. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв від 30.10.2008 №957 (далі Постанова №957) мінімальна ціна горілки 0,5л вміст спирту 40% об. встановлена в розмірі 89,40 грн, коньяку (бренді) 4 зірки 0,25л вміст спирту 40% об. встановлена в розмірі 64,16 грн, віскі, ром та інші спиртові дистилянти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки збродження продуктів з цукрової тростини, джин та ялівцева настоянка місткістю 0,7 л встановлені в розмірі 250,60 грн (а.с.10-12).

На підставі Акта контролюючим органом прийнято Рішення про застосування фінансових санкцій до підприємця ОСОБА_1 в сумі 10000 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом- сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом №481/95-ВР (в редакції, чинній на час винкинення спірних відносин).

В свою чергу, ПК регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 ПК).

Згідно з статтею 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим' дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: оптової торгівлі коньяком, «алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 грн.

Таким чином, у разі встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої до суб`єкта господарювання застосовуються фінансові санкції в розмірі 10000 гривень.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач не заперечує факту здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК грошове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом, зокрема, відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (підпункт 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК).

Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК).

Системний аналіз положень підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14, пункту 58.2 статті 58 ПК свідчить, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган. Поняття грошового зобов`язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи, в тому числі і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Враховуючи наведене, у випадку порушенням суб`єктом господарювання вимог Закону №481/95-ВР, контролюючий орган повинен складати та надсилати (вручати) такому суб`єкту господарювання податкове повідомлення-рішення за штрафними (фінансовими) санкціями. Водночас складання контролюючим органом рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій не за формою податкового повідомлення-рішення не може бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови якщо суб`єкт господарювання вчинив порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення. У цьому випадку перевага надається змісту документу порівняно з його зовнішньою формою.

Визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом №481/95-ВР, є встановлення факту торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, який доведений, оскільки це підтверджується Актом, а також не заперечується позивачем.

Відтак, встановивши факт торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність притягнення позивач до відповідальності за порушення вимог Закону № 481/95-ВР, а тому відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції, встановлені статтею 17 Закону № 481/95-ВР у розмірі 10000 грн.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються із позицією Верховного суду щодо подібного спору, що викладена у постанові від 21 жовтня 2021 року справа №814/724/17.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Суд першої інстанції встановив, що примірник Акта вручено позивачу в день проведення перевірки (12.06.2020), відтак, з огляду на положення пункту 86.8 статті 86 ПК відповідач зобов`язаний був прийняти податкове повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій (штрафу) протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення Акта перевірки, тобто не пізніше 27.06.2020. Натомість, оскаржуване рішення прийняте контролюючим органом лише 08.12.2020 поза межами строків, встановлених ПК.

Вказана обставина на думку суду першої інстанції є суттєвою обставиною, яка впливає на правомірність оскаржуваного Рішення.

Разом з тим, згідно позиції Верховного Суду, що наведена у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №820/212/16, 25 січня 2019 року у справі №826/1479/17 якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та строки, протягом яких податковий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, та вручено платнику податків у порядку, передбаченому статтею 58 ПК прийняття такого рішення після спливу десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки не повинно розцінюватися як обставина, що виключає застосування до платника податків фінансової відповідальності. За встановленого факту доведеності вчинення платником податків податкового правопорушення, недотримання податковим органом строків, встановлених для прийняття податкового повідомлення-рішення, не може слугувати самостійною підставою для скасування такого рішення контролюючого органу та звільнення платника від відповідальності за правопорушення.

Зважаючи на правове регулювання спірних відносин та встановлені судом обставини, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно, при прийнятті оскаржуваного Рішення діяв правомірно, у межах наданих йому повноважень. Таким чином, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З вказаного слідує, що доводи та вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставного задоволення позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 8 червня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 2 грудня 2021 року.