Справа № 600/2372/21-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2372/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області», оформлене листом від 17.05.2021р. №33/46-720-Т-376 про відмову в оформленні та направленні необхідних документів до уповноваженого органу для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

- зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» оформити та подати необхідні документи до уповноваженого органу Міністерства внутрішніх справ України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

1.2. Ухвалою суду від 01.06.2021 року по справі відкрите спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

2.1. 29.04.2021 року позивачем через Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» подано заяву про призначення пенсії відповідно до пункту а частини 1 статті 12, статей 17-1, 17-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ), згідно якої вказував про необхідність направлення відповідних документів до Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області для призначення пенсії за вислугу років, на що листом відповідача від 17.05.2021 року отримав відмову.

Аргументи позивача

2.1. У позовній заяві позивач вказує, що відмовляючи йому у підготовці документів про призначення пенсії за вислугу років не враховано вислугу років у пільговому обчисленні. Таким чином, сумарна вислуга років, на переконання позивача, становить 22 роки 01 місяць 20 днів, що свідчить про наявність у нього права на пенсію за вислугу років відповідно до пункту а частини 1 статті 12, статей 17-1, 17-2 Закону №2262-ХІІ.

2.2. При цьому, позивачем вказано на правові позиції Верховного Суду, які висвітлені у постанові від 03.03.2021р. у справі №803/3923/18-а та від 16.03.2021р. у справі №826/16811/18

2.3. При цьому, звертає увагу суду на те, що відповідач не уповноважений вирішувати питання про призначення пенсії. Міністерством внутрішніх справ України делеговано сектору із соціально-гуманітарних питань, який діє в складі Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» владні функції в частині прийому та первинного опрацювання документів (заяв) щодо призначення пенсій. Разом з тим, жодним нормативним актом не встановлено компетенції відповідача визначати право на призначення пенсії. Таким чином, відповідач проявив протиправну бездіяльність, не передавши його заяву та відповідні документи на розгляд до уповноваженого органу МВС, а також прийняв незаконне рішення про відсутність підстав для призначення пенсії, вийшовши за межі своїх повноважень.

Аргументи відповідача

2.4. 22.06.2019 року до суду надійшов відзив на позов, згідно змісту якого відповідач позов не визнає, свою позицію обґрунтовує наступним.

2.5. Так, представник відповідача вказує, що Територіальне медичне об`єднання частково погоджується з доводами позивача щодо обмеження повноважень (функцій) Територіального медичного об`єднання (сектору із соціально-гуманітарних питань) в питаннях щодо призначення пенсії, а також щодо відсутності повноважень щодо прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні пенсії колишнім працівникам ОВС. Це випливає з листа МВС України від 25 лютого 2019 року №2537/05/222-2019 (далі Лист щодо повноважень) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, на які посилається позивач у позовній заяві.

2.6. З огляду на це, позивачеві листом від 17.05.2021 №33/46-720-Т-376 (який він помилково визначив як рішення) було роз`яснено, то відповідно до чинного законодавства (з відповідними посиланнями на норми законодавства) він не набув права на пенсію за законом України №2262-XII. Крім нього, у листі йшлось на посилання про судове рішення, що набрало законної сили, у справі за його аналогічним позовом до Територіального медичного об`єднання, яким було визначна відсутність права на призначення пенсії за законом України №2262-ХІІ (справа № 824/558/19-а).

2.7. Поряд з цим, вказує, що право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, на який посилається позивач, має особа, коли настануть всі умови, визначені статтею 12 цього Закону. Враховуючи, що позивач звільнений з органів внутрішніх справ України 18.12.2014 року, на день звільнення в нього мала бути вислуга 22 календарних роки і більше. В цій прямій нормі права законодавець чітку визначив вимогу - «календарних роки» без будь-яких посилань на їх пільгове обчислення. Статті 17-1 та 17-2 Закону №2262-ХІІ підлягають застосуванню, і застосовуються уповноваженими підрозділами, що призначають пенсії за цим Законом, не для встановлення права особи на пенсію, а виключно для її призначення (тобто обчислення розміру пенсії). Якщо комплексно логічно дослідити норми статей 12, 17-1, 17-2 Закону №2262-XII, пільгова вислуга років впливає не на право особи на пенсію за цим Законом, а на призначення її розміру.

2.8. Крім цього, як зазначено вище, судовим рішенням, яке набрало законної сили (справа №.824/558/19-а) встановлено, що позивач за зазначених у його позовній заяві умов не набув права на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

2.9. Таким чином, позовна вимога про зобов`язання направити документи для призначення пенсії позивачеві також є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що згідно наказу Управління МВС України в Чернівецькій області від 18.12.2014 року № 372 о/с ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 64 ж (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Даним наказом також визначено, що вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення становить 15 років 03 місяці 01 день (а.с. 8).

3.2. Судом також встановлено, що відповідно до довідки, виданої Управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, ОСОБА_1 служив в органах в органах внутрішніх справ з 08.02.2001 року по 22.12.2014 року. Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні становить 15 років 03 місяці 01 день, в пільговому обчисленні становить 22 роки 01 місяць 20 днів (а.с. 19).

3.3. Так, згідно послужного списку ОСОБА_1 (а.с. 13-18) та вищевказаної довідки за час служби в УМВС України в Чернівецькій області позивач перебував на посадах:

08.02.2001 - 21.06.2001 рр. курсант Чернівецького училища професійної підготовки працівників міліції;

21.06.2001 - 23.10.2001 рр. міліціонер окремої роти патрульно-постової служби міліції при Чернівецькому міському відділі УМВС України в Чернівецькій області (згідно Постанови КМУ № 393 від 1992 року та Постанови КМУ № 895 від 2011 року, посада має вислугу років в пільговому обчисленні 30:40);

23.10.2001 - 01.02.2002 рр. помічник оперуповноваженого групи боротьби з кишеньковими крадіжками оперативно-пошукового відділення карного розшуку при УМВС України в Чернівецькій області (згідно наказу МВС України від 29.07.2008 року № 361, посада має вислугу років в пільговому обчисленні 1:1,5);

01.02.2002 - 16.12.2003 рр. міліціонер-водій оперативного взводу окремої роти міліції швидкого реагування Беркут при УМВС України в Чернівецькій області (згідно наказу МВС України від № 185 дек - 2014, посада мас вислугу років в пільговому обчисленні 1:1,5);

16.12.2003 - 03.10.2007 рр. помічник оперуповноваженого відділення силового забезпечення оперативно-розшукових заходів відділу швидкого реагування Сокіл УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області (згідно наказу МВС України від № 431 - 2007, посада має вислугу років в пільговому обчисленні 1:1,5);

03.10.2007 - 15.06.2010 рр. старший оперуповноважений відділення швидкого реагування відділу швидкого реагування Сокіл УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області (згідно наказу МВС України від № 431 - 2007, посада має вислугу років в пільговому обчисленні 1:1,5);

15.06.2010 - 22.12.2014 рр. оперуповноважений відділу швидкого реагування Сокіл УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області (згідно наказу МВС України від № 431 - 2007, посада має вислугу років в пільговому обчисленні 1:1,5);

22.12.2014 р. - згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС звільнений із органів внутрішніх справ по ст. 64 ж (за власним бажанням), наказ УМВС від 18.12.2014 № 372 о/с).

3.4. Поряд з цим, згідно послужного списку, ОСОБА_1 відряджався у службове відрядження для проведення антитерористичної операції в зону АТО на наступні періоди: з 14.07.2014 р. по 13.08.2014 р.; з 13.08.2014 р. по 12.09.2014 р.; з 12.09.2014 р. по 11.10.2014 р. (а.с. 13-18).

3.5. 29.04.2021 року позивач звернувся із заявою до Сектору із соціально-гуманітарних питань Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області, в якій просив підготувати усі необхідні документи для призначення пенсії за вислугою років відповідно до статей 12, 17-1, 17-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та направити зазначені документи до уповноваженого органу для призначення пенсії за вислугою років. До вказаної заяви позивачем додано заяву про призначення пенсії, адресовану Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (а.с. 10-11).

3.6. Листом № 33/46-720-Т-376 від 17.05.2021 року відповідач повідомив позивача, що календарна вислуга років на день його звільнення з органів внутрішніх справ (22.12.2014 року) становила 15 років 03 місяці 01 день. Таким чином, підстави для призначення йому такої пенсії відсутні. Відтак, у вказаному листі наголошено, що для збору всіх необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років та направлення заяви до уповноваженого органу - Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України підстав не має. Одночасно повідомлено, що дане питання в 2019 році розглядалось Чернівецьким окружним адміністративним судом та Сьомим апеляційним адміністративним судом, згідно рішень яких у позовних заявах позивача відмовлено (а.с. 12).

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Для вирішення зазначеного спору, суд вважає за необхідне насамперед оцінити правову природу відповідача у справі та встановити чи є він суб`єктом владних повноважень в розумінні КАС України.

4.2. Так, відповідно до Положення про Державну установу Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року, №1451, Державна установа Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області є самостійним державник багатопрофільним закладом охорони здоров`я, який об`єднує в собі лікувально-профілактичні, санітарно-епідеміологічний та інші заклади, що забезпечують на основі відповідної ліцензії медичним обслуговуванням державних службовців МВС, поліцейських, військовослужбовців Національної гвардії України, пенсіонерів з числа осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців НГУ, поліцейських, членів їх сімей, працівників МВС, ветеранів органів внутрішніх справ та є юридичною особою публічного права.

Отже, аналізуючи зазначене слід прийти до висновку, що головним завданням Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області є лікувальна справа спеціального суб`єктного складу.

4.3. Разом з цим, згідно із частиною 1 статті 48 Закону №2262-XII заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки.

При цьому, відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року, №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Тобто, з викладеного слідує, що в нашому випадку позивач для призначення йому пенсії за вислуги років мав подати документи до територіальних підрозділів Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи Міністерства внутрішніх справ України.

4.4. На реалізації зазначених положень, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.09.2018 року, №787 Про організаційно-штатні зміни у МВС при територіальних медичних об`єднаннях Міністерства внутрішніх справ України по областям, місту Києву розпочали свою роботу сектори із соціально-гуманітарних питань, до функцій який в тому числі віднесено:

- прийом від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону заяви та документів для призначення (перерахунку) пенсії;

- перевірка правильності оформлення поданих документів для призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта громадянина України та іншим документам;

- надання до уповноваженого структурного підрозділу МВС матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсій пенсіонерам ОВС, особам, що мають право отримувати пенсію по втраті годувальника, документів, які є підставою для отримання пільг, посвідчень, оформлення довідок про грошове забезпечення тощо;

- розгляд звернень, заяв та скарг з питань пенсійного та соціального забезпечення осіб, звільнених з ОВС, та членів їх сімей, а також іншої кореспонденції з питань, що належать до компетенції сектору.

4.5. Отже, Міністерством внутрішніх справ України делеговано сектору із соціально-гуманітарних питань, який діє в складі Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області владні функції в частині прийому та первинного опрацювання документів (заяв) щодо призначення пенсій, а тому з урахуванням наведеного слід визнати, що відповідач по справі в розумінні КАС України є суб`єктом владних повноважень.

Щодо суті спору

4.6. Позовні вимоги позивач обґрунтовує виключно тим, що він має право на пенсію за вислугу років, оскільки у пільговому обчисленні його вислуга років на день звільнення становить 22 роки 01 місяць 20 днів.

З даного приводу суд зазначає наступне.

4.7. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі Закон №2262-ХІІ), відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

4.8. Відповідно до пункту а частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

4.9. Згідно пункту б частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

4.10. Водночас частиною 1 статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині 2 статті 17 цього Закону.

4.11. Частиною 2 статті 17 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

4.12. Згідно частини 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

4.13. Разом з цим, статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

4.14. Відповідно до частини 1 статті 17-2 Закону № 2262-ХІІ обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

4.15. При цьому, згідно частини 2 статті 17-2 Закону № 2262-ХІІ перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначається Кабінетом Міністрів України.

4.16. На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ, Кабінет Міністрів України прийняв Постанову Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей від 17.07.1992 року № 393 (далі Постанова № 393).

4.17. Так, згідно підпункту «г» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України зараховується час проходження служби на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів.

4.18. Вирішуючи справу №805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03.03.2021р. дійшов наступного висновку: «……основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…».

4.19. При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17.

4.20. У свою чергу, Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18 сформував правову позицію щодо застосування норм права, яку в силу положень частини 5 статті 242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, Верховний Суд вказав на те, що існуюче правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

4.21. Крім того, право на пільговий залік вислуги років для осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби передбачене також і Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України».

4.22. Відповідно до частин 3, 4 статті 23 цього Закону пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів.

4.23. Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

4.24. Таким чином, що Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

4.25. Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

4.26. Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

4.27. В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

4.28. При цьому, на переконання Верховного Суду, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

4.29. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

4.30. Таким чином, за наслідками розгляду справи №480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив наступні правові висновки:

- в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

4.31. При цьому, з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018р. у справі №161/4876/17, від 15.08.2019р. у справі №281/459/17, від 27.03.2020р. у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

4.32. Судом у цій справі встановлено, що загальна вислуга років останнього станом на 22.12.2014 року для призначення пенсії складає: у календарному обчисленні 15 років 03 місяці 01 день, у пільговому обчисленні 22 роки 01 місяць 20 днів. Тобто, вислуга років позивача у пільговому обчисленні є більшою ніж мінімально необхідна для призначення пенсії вислуга років, яка визначена пунктом а частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII, а саме по відношенню до позивача - 22 календарних роки і більше.

4.33. Відтак, з огляду на вище викладене та з врахуванням правової позиції, викладеною в постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18, суд у цій справі вважає, що у ОСОБА_1 наявне право на призначення пенсії за вислугу років з урахуванням наявної у нього вислуги років у пільговому обчисленні 22 роки 01 місяць 20 днів.

4.34. У свою чергу, щодо посилань відповідача на судове рішення по справі № 824/558/19-а суд зазначає наступне.

4.35. Так, згідно даних КП «Діловодство спеціалізованого суду» та Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що у провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просив: визнати протиправною бездіяльність Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області щодо оформлення документів та направлення їх до Міністерства внутрішніх справ України для призначення йому пенсії за вислугу років; зобов`язати завідувача сектору з соціально-гуманітарних питань Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області підготувати розрахунок грошового забезпечення, оформити документи та направити їх до Міністерства внутрішніх справ України для призначення йому пенсії за вислугою років.

4.36. Рішенням суду від 30.07.2019 року по справі № 824/558/19-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2019 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

4.37. Так, надаючи оцінку правовідносинам у справі № 824/558/19-а судом було застосовано правову позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 27.03.2018р. (справа №295/6301/17), від 19.09.2018р. (справа №725/1959/17), від 22.11.2018р. (справа №161/4876/17), від 31.01.2019р. (справа №295/15121/16-а), від 27.02.2019р. (справа №295/6454/17), згідно якої суд виходив з того, що стаття 17 Закону № 2262-ХІІ визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії. При цьому, суд дійшов висновку, що в Законі № 2262-ХІІ не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше, обчисленої на пільгових умовах.

4.38. Однак, у цій справі № 600/2372/21-а судом вище вказано про існування інших судових рішень Верховного Суду, які прийняті пізніше в часі і містять протилежний правовий висновок, який в силу положень частини 5 статті 242 КАС України і враховується судом при наданні оцінки спірним правовідносинам.

4.39. Плинність та змінюваність судової практики є невідворотним явищем, а відтак відповідач, як орган який здійснює первинне опрацювання документів для призначення пенсії за вислугою років, при зміні правого регулювання існуючих правовідносин повинен якісно та своєчасно приймати рішення в межах своєї компетенції.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.3. При цьому суд вважає за необхідним зазначити, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

5.4. У публічно-правових відносинах презюмується правомірність поведінки суб`єкта приватного права, якщо це не буде спростовано в порядку визначеному законом. У даному разі будь-яких порушень вимог чинного законодавства, які б унеможливлювали позивачем реалізувати свої права та гарантії визначені Законом № 2262-XII відповідачем не наведено.

5.5. А тому, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність відмови позивачу у підготовці необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років, а тому, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

5.6. При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. У цій справі позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від нього відповідно до Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, №3674-VI. Таким чином, суд не присуджує та не стягує у цій справі судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» щодо відмови, яка оформлена листом від 17.05.2021 р. №33/46-720-Т-376, в оформленні та направленні необхідних документів до уповноваженого органу для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

3. Зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» оформити та подати необхідні документи до уповноваженого органу Міністерства внутрішніх справ України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Державна установа Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 228, ).

Суддя О.В. Анісімов