Справа № 201/4607/21(2-а/201/63/2021)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 201/4607/21(2-а/201/63/2021)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2021 року у справі №201/4607/21(2-а/201/63/2021) (головуючий суддя 1-ї інстанції Батманова В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 11.05.2021 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, в якому, просив скасувати постанову відповідача від 07 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що інспектором винесено постанову, згідно із якою 07.05.2021 року о 10 год. 18 хв. позивач здійснив зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території транспортним засобом «Renault Clio Symbol», чим порушив п.15.9 «и» Правил дорожнього руху. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч.3 ст.122 КУпАП. Позивач не погоджується з даною постановою, вважає, що вона прийнята з порушенням вимог ст.254, 268 КУпАП.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Постанову серії РАП №297408107 від 28.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, винесену головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Муратовим В.Ф. скасовано.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було здійснено правильне та повне дослідження доказів; не встановлено всі обставини справи, які мають суттєве значення; неправильно застосовані норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, в суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Згідно повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності від 07.05.2021 року, у вказаний день - 07.05.2021 року о 10 год.18 хв. в районі будинку 18 за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, зафіксовано порушення зупинки транспортним засобом «Renault Clio Symbol», д.р.н. НОМЕР_1 , п.15.9 (и) ПДР, відповідальність за яке передбачена ст.122 ч.3 КУпАП. Вказаним повідомленням зазначено, що відношенні власника (належного користувача) буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (а.с.10).

Не погодившись із вказаним рішенням відповідача, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем при винесені постанови від 28.05.2021 року не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи. Відповідач посилається на ведення фіксації правопорушення та на докази у вигляді фотознімків, проте ідентифікувати відстань, на якій стоїть автомобіль до виїзду з прилеглої території, з наданих знімків не є можливим. В матеріалах адміністративної справи містяться суперечливі докази, сама постанова і пояснення позивача. Позивач не погоджувався із підставами притягнення його до адміністративної відповідальності, але з постанови не вбачається, чому інспектор віддав перевагу власним переконанням та не прийняв до уваги пояснення правопорушника.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Згідно постанови Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради від 28.05.2021 року ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу «Renault Clio Symbol», д.р.н. НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив підпункт «и» пункту 15.9 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. (а.с.48).

Відповідно до підпункту «и» пункту 15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно із частиною 1 статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фото фіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано

1) дату порушення 07.05.2021 року;

2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: АДРЕСА_1 ;

3) географічні координати: 48.461620, 35.039586;

4) час вчинення порушення: з 10:18 (10 год. 18 хв.) (а.с.55-57)

Фотозйомка здійснювалася за допомогою технічного засобу logic instrument fieldbook k80v2, про що зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення (а.с.48).

З вказаних фотознімків також вбачається, що інспектором було здійснено відповідний замір за допомогою рулетки.

Вказана рулетка є вимірювальною геодезичною фібергласовою рулеткою Р-30М13ф. На вказаний вимірювальний засіб 11.03.2021 року видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, дійсне до 11.03.2022 року (а.с.60).

Позивачем в позові не зазначено та судом першої інстанції в рішенні не встановлено наявність вказаних вище обставин, визначених п.15.9 (и) ПДР.

Навпаки, як вбачається з матеріалів справи (фототаблиці - а.с.55-57) позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, а саме 07.05.2021 року о 10 год. 18 хв. в районі будинку за адресою м.Дніпро, вул.Короленка 18, здійснив зупинку транспортного засобу «Renault Clio Symbol», д.р.н. НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив підпункт «и» пункту 15.9 Правил дорожнього руху.

Про наявність фотофіксації під час фіксування правопорушення зазначено в оскаржуваній постанові, а також розміщено на вебсайті, а тому такі докази апеляційним судом визнаються належними та допустимими.

Далі, колегія суддів звертає увагу, що вказаним фотоматеріалам суд першої інстанції в своєму рішенні взагалі ніякої оцінки не надав, хоча такий матеріал був направлений відповідачем до справи на виконання ухвали суду від 20 травня 2020 року (напевно суд мав на увазі 20 травня 2021 року), а також до відзиву на адміністративний позов.

Вказані докази на час прийняття судом рішення були наявні в матеріалах справи.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність постанови серії РАП №297408107 від 28.05.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовними вимогами про скасування постанови відповідача від 07 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Як зазначалось вище судом апеляційної інстанції, 07.05.2021 року відповідачем було складено лише повідомлення про притягнення до адмінвідповідальності власника (належного користувача) без зазначення прізвища особи, що не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні КАСУ.

Будь-яких уточнень щодо дати оскаржуваної постанови позивачем суду не подавалось.

Проте, судом першої інстанції без посилання на ст.9 КАС України прийнято рішення про скасування постанови серії РАП №297408107 від 28.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Тобто, судом першої інстанції прийнято рішення за позовними вимогами, які позивачем не заявлялись.

До речі, на час подання позову 11.05.2021 року та постановлення судом ухвали про витребування у відповідача доказів від 20.05.2021 року, постанови серії РАП №297408107 від 28.05.2021 року ще не існувало.

За вказаних вище обставин в їх сукупності суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2021 року у справі №201/4607/21 (2-а/201/63/2021) задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2021 року у справі №201/4607/21 (2-а/201/63/2021) скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак