Справа № 580/2241/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року справа № 580/2241/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу №580/2241/21 за позовом Дочірнього підприємства "Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства "Науково виробниче підприємство "Більшовик" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМХІММАШ" про визнання протиправною, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Дочірнє підприємство "Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства "Науково виробниче підприємство "Більшовик" (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксани Володимирівни у виконавчому провадженні №57413457 від 26 березня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в провадженні якого перебуває виконавче провадження №57413457 зупинити вчинення виконавчих дій в даному провадженні.

В обгрунтування позовних вимог, представником позивача зазначено що при примусовому виконанні наказу Господарського суду Черкаської області 925/546/15 виданого 18 липня 2017 року, оскаржуваною постановою замінено стягувана Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМТЕХСЕРВІС КО» () правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМХІММАШ» (). Позивач вказує на противність оскаржуваної постанови та зазначає, що Позивач не належить до категорії об`єктів державної власності, приватизація яких прямо заборонена Законом. Таким чином, Позивач належить до об`єктів державної власності, що підлягають приватизації в силу прямої вимоги Закону №2269-VІІІ. Відповідно до вимог пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації. Відтак, винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій з визначених частиною 1 статті 34 Закону № 1404-VІІІ підстав фактично є обов`язком державного виконавця. Позивач вказує, що в силу імперативних вимог Закону №1404-VIII про обов`язок державного виконавця зупинити виконавче провадження останній не мав права вчиняти будь-які дії в даному виконавчому провадженні.

Крім того, вказано, що оскільки Позивач відноситься до об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності Законом №145-ІХ від 02.10.2019р. були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», то будь-які виконавчі дії щодо Позивача, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, заборонено вчиняти Законом.

Ухвалою суду від 24.05.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02 червня 2021 року о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 02.06.2021р. зупинено провадження у справі, для подання державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витребуваних судом доказів.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши при цьому, що позивач є окремою юридичною особою, до переліку об`єктів великої приватизації державної власності не входить, відтак на позивача не розповсюджуються норми Закону №1404-VIII щодо заборони вчинення виконавчих дій.

19.07.2021р. від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМХІММАШ" надійшли письмові пояснення, відповідно до яких, питання щодо заміни стягувача у ВП №57413457 здійснено на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області у справі №925/546/21, якою замінено стягувача у наказі №925/546/15 від 18.07.2017р., а саме: Товаритсво з обмеженою відповідальністю «ПРОМТЕХСЕРВІС КО» (Код ) на Товаритсво з обмеженою відповідальністю «ПРОМХІММАШ» (Код ). Вказана ухвала набрала законної сили. Таким чином, оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою. Крім того, вказано, що до переліку об`єктів великої приватизації державної власності позивач - не входить. Так як в Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 р. № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», в якому зазначено виключний перелік об`єктів великої приватизації державної власності, і позивача в даному переліку немає. При цьому, до переліку об`єктів малої приватизації державної власності позивач, також не входить. Вказано, також, що згідно Статуту позивача, останній не відповідає за зобов`язання держави, а держава не відповідає за зобов`язання підприємства. Підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями тим майном, на яке згідно з законодавством може бути накладене стягнення. Підприємство не відповідає за зобов`язаннями Засновника, а Засновник не відповідає за зобов`язаннями підприємства. Статутом Позивача, як самостійної юридичної особи, також передбачено самостійне придбання майна, внаслідок здійснення господарської діяльності. Також вказано, що позивач не входить до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, (згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (який втратив чинність), на яких діє заборона вчинення виконавчих дій протягом трьох років з дня набрання чинності п. З «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України №145-IX «Про визнання визначено тип провадження, в якому розглядається дана справа.

Судом призначено розгляд питання щодо можливості поновлення провадження у даній справі на 30.11.2021р. о 14 год. 00 хв.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання 30.11.2021р. не прибули. Представник позивача та третьої особи подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив.

30.11.2021р. ухвалою суду в порядку письмового провадження поновлено провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною 9 статті 205 КАС України, встановлено, що у разі якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі зазначеного, з урахуванням наявності в матеріалах справи доказів належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового розгляду справи, та заяв представника позивача та третьої особи про розгляд справи за їх відсутності, та відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18.07.2017р. Господарським судом Черкаської області видано наказ про примусове виконання рішення у справі №925/546/15 про стягнення з Дочірнього підприємства "Жашківський машинобудівний завод" на користь ТОВ Техносоюз і К - 822 100 грн. основного боргу, 91 441,79 грн. 3 % річних, 647 518,12 грн. - інфляційних, 28 883,18 відшкодування витрат на оплату судового збору.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.06.2018р. замінено стягувача у вказаному наказі, - ТОВ Техносоюз і К на правонаступника - ТОВ Промтехсервіс КО.

10.10.2018р. начальником Жашківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57413457 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/546/15 виданого 18.07.2017р. про стягнення з Дочірнього підприємства "Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства "Науково виробниче підприємство "Більшовик" на користь ТОВ Промтехсервіс КО 1 589 943,09 грн.

Постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області від 08.11.2018р. прийнято виконавче провадження №57413457 та приєднано виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження №57429008.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13.01.2021р. у справі №925/546/15 замінено стягувача у наказі Господарського суду Черкаської області №925/546/15 від 18.07.2017р., - ТОВ Промтехсервіс КО на правонаступника - ТОВ Промхіммаш.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.03.2021р. замінено сторону виконавчого провадження, стягувача - ТОВ Промтехсервіс КО на правонаступника - ТОВ Промхіммаш.

Позивач, вважаючи постанову про заміну сторони виконавчого провадження протиправною, з підстав неможливості державним виконавцем вчиняти виконавчі дії щодо позивача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), відповідно до ст. 1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 15 Закону № 1404-VIII, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Представник позивача в обгрунтування позову вказує, що позивач не належить до категорії об`єктів державної власності, приватизація яких прямо заборонена Законом. Таким чином, Позивач належить до об`єктів державної власності, що підлягають приватизації в силу прямої вимоги Закону №2269-VІІІ, у зв`язку із чим у виконавця виник обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій в силу вимог п.12 ч.1 ст. 34 Закону №1404-VІІІ.

Надавши оцінку вказаним посилання суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що згідно п.1.5. Розділу 1 статуту Дочірнього підприємства «Жашківський машинобудівний завод» Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» (далі - Статут), підприємство не відповідає за зобов`язання держави, а держава не відповідає за зобов`язання підприємства. Підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями тим майном, на яке згідно з законодавством може бути накладене стягнення. Підприємство не відповідає за зобов`язаннями Засновника, а Засновник не відповідає за зобов`язаннями підприємства.

Згідно п. 1.7 Розділ 1 Статуту, підприємство є юридичною особою, користується правами та виконує обов`язки, які пов`язані з його діяльністю, має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки, печатку з власним найменуванням та інші необхідні печатки та штампи, бланки, емблему, торгові та фірмові знаки тощо. Підприємство набуває права юридичної особи від дня державної реєстрації.

Згідно п. 3.1 Розділу 3 Статуту, для виконання статутних завдань підприємство має право, зокрема: здійснювати самостійну господарську діяльність у будь-яких формах, що допускається чинним законодавством; відкривати розрахункові, валютні та інші рахунки для зберігання коштів і здійснює всі види розрахункових, кредитних і касових операцій в установах банків України та за кордоном; підприємство має право здавати в оренду організаціям, установам, громадянам споруди, устаткування, транспортні засоби, інвентар та інші матеріальні цінності, передане йому в повне господарське відання за згодою Засновника та у випадках передбачених чинним законодавство, за погодженням з Фондом державного майна України; укладати від власного імені договори, угоди, та інші юридичні акти; здійснювати зовнішньоекономічну діяльність у встановленому Законом порядку; реалізовувати свою продукцію та майно в національній чи іноземній валюті за цінами та тарифами, що встановлюються самостійно або на договірній основі, а у випадках передбаченим законодавством за державними цінами та тарифами; здійснює постачальницькі та збутові операції; користується іншими правами наданими чинним законодавством.

Майно підприємства формується, зокрема, за рахунок доходів, кредитів, коштів отриманих від реалізації цільових замовлень, за угодами з підприємствами та організаціями, надходжень від зовнішньоекономічної діяльності та інших надходжень не заборонених чинним законодавством (п. 4.2 Розділ 4 Статуту).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Дочірнє підприємство "Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства "Науково виробниче підприємство "Більшовик" зареєстровано в якості юридичної особи - 11.02.1997р.

Таким чином, вбачається, що позивач є самостійною юридичною особою, яка не відповідає за зобов`язаннями Засновника, а Засновник не відповідає за зобов`язаннями підприємства.

Суд зазначає, що відповідно до п.12 ч.1 ст. 34 Закону №1404-VIII, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Згідно ч.2 ст. 34 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Аналізуючи наведені положення, вбачається, що державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій за обставин, зазначених в частині першій статті 34 Закону №1404-VIII, зокрема і в разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Так, перелік об`єктів великої приватизації державної власності міститься в Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 р. №36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», в якому зазначено виключний перелік об`єктів великої приватизації державної власності.

З аналізу змісту зазначеного переліку, вбачається, що позивач до нього не внесений.

Закон України № 2269-VІІІ «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18 січня 2018 року, на який посилається Позивач, регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до ч.10 ст. 11 Закону №2269 -VІІІ, державні органи приватизації щороку до 15 січня поточного року забезпечують оприлюднення переліків об`єктів, що підлягають приватизації на відповідний рік, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України. Якщо протягом року у передбаченому цією статтею порядку приймаються рішення про включення додаткових об`єктів права державної власності до переліків об`єктів, що підлягають приватизації, Фонд державного майна України має включити такі об`єкти до відповідного переліку та оприлюднити відповідний змінений перелік об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України.

Аналіз вказаної норми вказує на те, в разі прийняття відповідного рішення, Фонд державного майна України включає додаткові об`єкти до переліку та оприлюдює відповідний змінений перелік об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України.

Суд зазначає, що позивачем не зазначено обставин та не надано жодних доказів на підтвердження обставини внесення Дочірнього підприємства "Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги відсутність у матеріалах даної справи доказів включення підприємства позивача до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, суд доходить висновку про відсутність підстав, передбачених п.12 ч.1 ст. 34 Закону №1404-VIII, для зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №57413457.

Доводи ж позивача, що Дочірнє підприємства "Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» належить до об`єктів державної власності, що підлягають приватизації в силу прямої вимоги Закону №2269-VІІІ, в контексті спірних правовідносин, суд вважає не обгрунтованими, оскільки віднесення позивача до об`єктів приватизації не заперечується. Разом з тим підстави для зупинення вчинення державним виконавцем виконавчих дій відповідно до п.12 ч.1 ст. 34 Закону №1404-VIII, пов`язані саме з включенням державних підприємств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Крім того, в обгрунтування позову вказано, що оскільки Позивач відноситься до об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності Законом №145-ІХ від 02.10.2019р. були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», то будь-які виконавчі дії щодо Позивача, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, заборонено вчиняти Законом.

З приводу даних посилань, суд зазначає, що відповідно до п. 3, 4 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України №145-ІХ «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02 жовтня 2019 року, на які посилається Позивач, забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Зазначені об`єкти права державної власності можуть бути перетворені в акціонерні товариства без права внесення до статутного капіталу майна, визначеного частиною другою статті 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" затверджено перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, згідно з додатком 1.

Разом з тим, суд зазначає, що до вказаного переліку Дочірнє підприємство «Жашківський машинобудівний завод» Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» також не входить.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що позивач не був включений до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, а також не входить до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, відтак підстави для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57413457 за даних обставин відсутні, з огляду на що у частині позовних вимог про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №57413457 належить відмовити.

Що ж до правомірності постанови від 26 березня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження, суд зазначає, що її прийнято у відповідності до вимог ст. 15 Закону №1404-VIII та на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 13.01.2021р. у справі №925/546/15 якою замінено стягувача у наказі Господарського суду Черкаської області №925/546/15 від 18.07.2017р., - ТОВ Промтехсервіс КО на правонаступника - ТОВ Промхіммаш, у зв`язку із чим підстави для визнання її протиправною - відсутні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, в задоволенні яких належить відмовити.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно статті 255 КАС і може бути оскаржене в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295-297 КАС України через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня підписання.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО