Справа № 640/16212/21
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді:Черпіцької Л.Т.
суддів:Пилипенко О.Є., Собківа Я.М.,
за участю секретаря: Зуєнка Д.П.
за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Костенко В.П.,

представника відповідача Єфремов Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від "17" серпня 2021 р. про накладення штрафу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 у червні 2021 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, яка полягає у невиконанні вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI - відсутність дій щодо державної реєстрації юридичної особи під назвою «Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія, адвокатури».

В обґрунтування позовних вимог позивач наголосив на протиправній бездіяльності відповідача щодо не створення юридичної особи - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI, оскільки така Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури створена Указом Президента України від 05.05.1993 № 155/93 та зареєстрована в ЄДР 30.09.1999 за кодом ЄДР: 26080214, тобто до набрання чинності Закону № 5076-VI від 05.07.2012.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року накладено на позивача штраф у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень за зловживання процесуальними правами, який стягнуто в дохід Державного бюджету України.

Підставою для постановлення такої ухвали стало неодноразове зловживання позивачем процесуальними правами, наданими йому Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яке полягає у поданні чотирьох заяв про відвід судді, які зводяться до принизливих та образливих тверджень на адресу як судді, так і всього колективу суду, надання особистих характеристик судді, які, крім того, заявлені з підстав незгоди з процесуальним рішенням судді. Також, суд першої інстанції звернув увагу, що відвід може бути заявлений лише після відкриття провадження у справі.

Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначив, що суд першої інстанції в порушення ст. 242 КАС України не обґрунтував своє судове рішення та безпідставно зазначив про неодноразове зловживання позивачем процесуальними правами, оскільки одночасна подача чотирьох заяв про відвід судді не може вважатися неодноразовим зловживанням процесуальними правами, в розумінні п.2 ч.2 ст. 149 КАС України, які передбачають, що неодноразове зловживання процесуальними правами означає вчинення декількох процесуальних дій впродовж певного проміжку часу. Крім того, чинним законодавством України не передбачено обов`язок сторони викладати заяву про відвід судді в одному документі, навіть, якщо у заявника є декілька підстав для відводу судді. Також вказує, що кваліфікація дії як зловживання процесуальними правами в розумінні п. 2 ч.1 ст. 149 КАС України можлива лише за умови, якщо вона вчинена з метою перешкоджання судочинству, однак суд за чотирма заявами про відвід судді вирішив це питання однією ухвалою, тому подання цих заяв не перешкоджало судочинству.

Також скаржник вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано зазначив, що заяви про відвід містять принизливі та образливі твердження на адресу судді, колективу суду, особисті характеристики судді, оскільки позивач таких тверджень у заявах не зазначав.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно послався на висновки Верховного Суду, викладені у справах № 826/12191/18, №9901/34/19, № 314/1526/19, оскільки у цих справах відмінні ситуації щодо зловживання стороною процесуальними правами ніж у справі, яка розглядається.

Крім того, згідно з приписами ч. 3 ст. 45 КАС України суд у разі встановлення зловживання процесуальними правами мав можливість залишити ці заяви без розгляду, однак цього не зробив та розглянув заяви по суті.

Окрім іншого, скаржник вказує на порушення судом першої інстанції ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника і правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 червня 2021 року позовна залишена без руху з підстав недотримання позивачем вимог, встановлених ст. ст. 160,161 КАС України, та з підстав пропуску строку звернення до суду з цим позовом. Позивачу надано строк для усунення недоліків.

14.07.2021 до суду надійшла заява про відвід судді Кармазіна О.А. (недовіра судді у зв`язку із неспроможністю забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності - наявність світоглядного та ідеологічного конфлікту між позивачем та суддею). Заява обґрунтована тим, що суддя призначений в період режиму ОСОБА_2 , за правління якого, жодне призначення судді не здійснювалось без узгодження з такими одіозними соратниками ОСОБА_2, як ОСОБА_3 та інші посіпаки, що надає підстави недовіряти судді. Судді, призначені у період режиму ОСОБА_2 апріорі не викликають довіри, оскільки в переважній більшості відносяться до спільноти суддів, які є або були прихильниками режиму колишнього Президента України ОСОБА_2 , типовими представниками системи. На відміну від таких суддів, позивач є прихильником Революції Гідності. Тому і недаремно, позивач здійснював захист людей з подібними поглядами, зокрема, колишніх бійців спецроти «Торнадо», які є ідейними антагоністами таких суддів. У цій справі, суддя з ідейних міркувань буде діяти всупереч інтересам позивача, все зробить для того, щоб ухвалити незаконне, необґрунтоване та несправедливе рішення.

14.07.2021 до суду надійшла заява про відвід судді Кармазіна О.А. (недовіра судді у зв`язку із неспроможністю забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності - неспроможність судді відреагувати на факти порушення закону та прав людини головою суду та його найближчим оточенням). В обґрунтування заяви, позивач, посилаючись на публікації та фільми у мережі Інтернет, зазначає що із відкритих джерел позивачеві стало відомо про факти масштабної корупції, зловживань та порушень прав людини з боку голови суду та інших суддів з його найближчого оточення. Зазначає, що голова суду створив мафіозну структуру на базі суду і разом із своїми найближчими поплічниками здійснює тотальний контроль над усіма суддями цього суду, жоден з яких апріорно не може гарантувати свою незалежність та безсторонність. Вказує, що суд має бути негайно ліквідований. Крім того, заявник зазначає, що у нього відсутні відомості щодо засудження суддею Кармазіним О.А. діяльності голови суду. Вважає суддю залежним від голови суду та, як він зазначає - «його поплічників» та покриває його або входить до організації П. Вовка та навіть є її активним членом.

14.07.2021 до суду надійшла ще одна заява про відвід судді Кармазіна О.А. (недовіра судді у зв`язку із неспроможністю забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності - свавільне тлумачення закону, перекручування обставин, покладання на позивача непередбачених законом обов`язків, висловлення суддею наперед своєї позиції по суті справи). Суть заяви зводить до незгоди із процесуальним рішення судді - ухвалою про залишення позову без руху. Цитування суддею норм Закону позивач вважає наперед висловленою позицією судді у справі. Зазначає також, що автор ухвали свавільно вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду. Водночас, застосовує вислови: «очевидно, що автор ухвали не розуміє або не бажає розуміти…», «…не зважаючи на продемонстроване свавілля з боку адміністративного суду…».

Також 14.07.2021 до суду надійшла ще одна заява про відвід судді Кармазіна О.А. (недовіра судді у зв`язку із неспроможністю забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності - свавільне тлумачення закону, перекручування обставин, демонстрація надмірного формалізму у справі № 640/16940/21 (в іншій справі). Суть заяви зводиться до незгоди заявника із процесуальним рішенням судді (ухвалою про залишення позову без руху) в іншій справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2021 заявлені відводи визнані необґрунтованими.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2021 в задоволенні заяв про відвід - відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року на позивача накладено штраф у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень за зловживання процесуальними правами, який стягнуто в дохід Державного бюджету України.

Крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, що викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду, відмовлено позивачу в поновленні пропущеного строку звернення до суду, позовну заяву повернуто позивачу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф (п. 5 ч.1 ст. 145 КАС України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст.149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, зокрема: неодноразового зловживання процесуальними правами.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32) неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення у справі "Шульга проти України" від 02.12.2010, §28), а запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення у справі "Мусієнко проти України" від 20.01.2011, §24).

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що заходи процесуального примусу вживаються судом у чітко визначених КАС України випадках і мають на меті спонукати певних осіб до дотримання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та/або запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Зловживання процесуальними правами, а також вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству є підставою для застосування судом заходів процесуального примусу, в тому числі, у вигляді штрафу.

Водночас перелік дій, які підпадають під ознаки зловживання процесуальними правами, закріплений нормою частини 2 статті 45 КАС України, проте, за будь-яких умов, визнання певних дій зловживанням процесуальними правами здійснює виключно суд, керуючись власним розсудом та виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 9901/598/19.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивач заявив чотири відводи судді (подано чотири заяви про відвід) і заявлення таких відводів (заяви), за висновком суду першої інстанції, є неодноразове зловживання позивачем процесуальними правами, оскільки незгода з процесуальними діями судді, що має місце у даному випадку із постановленням ухвали про залишення позову без руху, не може бути підставою для відводу судді.

Проте, з резолютивної частини оскаржуваної ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року, зазначені дії не визнані зловживанням процесуальними правами, натомість, вказані заяви розглянуті по суті та передані на автоматичний розподіл для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Крім того, не можна погодитись із висновком суду першої інстанції про неодноразове зловживання позивачем процесуальними правами (п.2 ч.2 ст. 149 КАС України), яке проявилось у поданні чотирьох заяв про відвід судді, оскільки ці заяви подані до суду одночасно, тобто вчинена одна процесуальна дія, а не декілька дій (відводів судді) впродовж певного періоду часу.

Також одночасне подання позивачем чотирьох заяв про відвід судді не є зловживанням процесуальними правами, яке передбачено п.2 ч.1 ст. 149 КАС України (вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству), адже питання про відвід судді за заявами позивача суд першої інстанції вирішив однією ухвалою, що не призвело до затягування розгляду справи.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що відвід судді може бути заявлений лише після відкриття провадження у справі, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дійсно, подання заяви про відвід судді до відкриття провадження у справі не передбачено процесуальним законодавством.

У той же час, положеннями ч.2 ст.167 КАС України визначено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Однак, суд першої інстанції приписами цієї норми Кодексу не скористався та не повернув без розгляду заяви про відвід судді. Натомість, як зазначалось, розглянув ці заяви по суті.

Отже, недоречним є висновок суду першої інстанції про те, що відвід судді може бути заявлений лише після відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставне застосування судом першої інстанції до позивача наслідків, передбачених пунктом 2 частини 2 статті 149 КАС України.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання щодо накладення штрафу на позивача, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 8 ст. 139 КАС України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 241,242,310,312,317,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року про накладення штрафу в сумі 10 000,00 на ОСОБА_1 за зловживання процесуальними правами, скасувати.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено "02" грудня 2021 р.

Головуючий суддяЛ.Т.Черпіцька
Судді:О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків