Справа № 320/1234/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №320/1234/19 Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 09.08.2018 №КВ876/1322/АВ/ТД/ФС-357 про накладення на позивача штрафу в розмірі 558 450,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2021 адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправною та скасувано постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 09 серпня 2018 року №КВ876/1322/АВ/ТД/ФС-357;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 584,00 грн. (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні) та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2021 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що у порушення п. 5 ч. 1 ст. 24 КЗпП України з неповнолітніми працівниками ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) трудові договори не укладені в письмовій формі. У порушення частин 1 та 2 ст. 188 КЗпП України вказані працівники прийняті на роботу без згоди одного із батьків або особи, що його замінює. Також, позивачем у порушення ст. 189 КЗпП України не ведеться спеціальний облік працівників, які не дослягли вісімнадцяти років, із зазначення їх дати народження. У порушення ст. 191 КЗпП України осіб молодше вісімнадцяти років прийнято на роботу без попереднього медичного огляду. У порушення п. 1 ч. 1 ст. 51 КЗпП України особам молодше вісімнадцяти років не встановлений скорочений робочий час.

Відповідач звертає увагу, що суд першої інстанції підтримав правомірність та обґрунтованість дій ГУ Держпраці у Київській області, та дійшов висновку щодо порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог КЗпП України.

Відповідач вказує, що ним у межах строку, визначеного п. 6 Порядку №509, було надіслано повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, однак, позивач, будучи належним чином повідомленим, на розгляд справи не з`явився, та не скористався своїм правом надати власні пояснення, документи, інші докази що підтверджували б правомірність його дій.

Враховуючи вищезазначене, першим заступником начальника ГУ Держпраці у Київській області складено Постанову про накладення штрафу від 09.08.2018 №КВ876/1322/АВ/ТД/ФС-357 в межах повноважень та правомірно, отже підстав для її скасування відповідач не вбачає.

23.11.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій ФОП ОСОБА_1 просить залишити таку без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу від 16.07.2018 №2593 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 16.07.2018 №876 проведено перевірку з 18.07.2018 по 19.07.2018 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 18.07.2018 №КВ876/1322/АВ, яким установлено порушення частин 1 та 3 ст. 24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413, п. 5 ч. 1 ст. 24 КЗпП України, частин 1 та 2 ст. 188 КЗпП України, статей 189, 191 КЗпП України, п. 1 ч. 1 ст. 51 КЗпП України.

27.07.2018 позивач подала зауваження на вказаний акт, до якого у якості додатків надано Витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, письмові пояснення директора «Ен-Форс», договір оренди нежилого приміщення від 01.04.2018, податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за перше півріччя 2018 року.

01.08.2018 відповідач сформував лист №4.3/2/18/ НОМЕР_1 Про розгляд справи про накладення штрафу, яким повідомив позивача що 07.08.2018 о 11:05 буде проводитись розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю. Вказаний лист 03.08.2018 направелний ФОП ОСОБА_1 , що вбачається з фіскального чеку ПАТ «Укрпошти».

Постановою Головного управління Держпраці у Київській області від 09.08.2018 №КВ876/1322/АВ/ТД/ФС-357 на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 558 450,00 грн.

Згідно з копією поштового повернення вказана постанова відповідача направлена позивачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважаючи протиправною постанову Головного управління Держпраці у Київській області від 09.08.2018 №КВ876/1322/АВ/ТД/ФС-357 про накладення штрафу, ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що встановлені в акті інспекційного відвідування від 18.07.2018 №КВ876/1322/АВ порушення та пояснення працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 свідчать про обґрунтованість висновків щодо порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог КЗпП України, а надані позивачем копії договору оренди нежитлового приміщення від 01.04.2018, податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця та ліцензії про право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 28.08.2018 виданої ПП «Ен-Фонрс» (після проведення перевірки) не спростовують пояснень, наданих працівниками піцерії «Піца-Тайм» під час здійснення перевірки.

Втім, відповідач порушив строки повідомлення позивача про розгляд справи про накладення на нього штрафу, що є порушенням права особи приймати участь у розгляді справи щодо нього та є підставою для скасування постанови про накладення штрафу.

Задовольняючи вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судом було відмовлено в задоволенні первинної заяви про забезпечення позову, такі витрати необґрунтовано включено до витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, враховуючи те, що судом спростовано доводи представника позивача про необґрунтованість висновків перевірки щодо використання позивачем найманої праці без оформлення трудових відносин, з урахуванням положень п. 3 ч. 9 ст. 139 КАС України, суд прийшов до виснову, що співмірною сумою витрат на професійну правничу допомогу є 4000,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції констатовано факт наявності порушення з боку позивача та апелянт вважає такі висновки вірними, позивач не подавав апеляційної скарги, колегія суддів не надає оцінки вказаним обставинам під час перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Згідно з п. 2 Порядку №295 від 26.04.2017 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Порядок №295) державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Розглядаючи дану справу по суті, колегія суддів акцентує увагу, що на момент винесення рішення про призначення інспекційного відвідування, фактичного виходу на перевірку та винесення рішень за результатами такої перевірки Порядок №295 був чинним, скасування зазначеної постанови відбулося за рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/8917/17 лише 14.05.2019, тобто вже після винесення відповідачем оскаржуваного рішення, а отже його норми застосовуються для спірних правовідносин.

Керуючись п. 19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

За приписами п. 27 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини четвертої статті 265 Кодексу законів про працю України та частини дев`ятої статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» Кабінет Міністрів України 17.07.2013 постановив затвердити Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №509 (далі - Порядок №509).

На виконання п. 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Керуючись п. 3 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Як підтверджено матеріалами справи Акт №КВ876/1322/АВ складено 18.07.2018 та отримано 19.07.2018 позивачем, що підтверджено підписом у відповідній графі Акту.

Відповідно до п. 4 Порядку №509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

01.08.2018 відповідачем сформовано лист «Про розгляд справи про накладення штрафу» та направлено ФОП ОСОБА_1 03.08.2018 о 20:53:10, що вбачається з фіскального чеку №4852. Відповідач вказав, що 07.08.2018 відбудеться розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю в ТОВ «Лянтрикот». Оскаржувана постанова №КВ876/1322/АВ/ТД/ФС-357 винесена 09.08.2018.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач призначив розгляд справи 07.08.2018, натомість прийняв оскаржувану постанову 09.08.2018, направивши рекомендований лист про розгляд справи лише 03.08.2018. Доказів повідомлення позивача про розгляд справи телеграмою, телефаксом, телефонограмою матеріали справи не містять.

Керуючись п. 6 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

З вказаного вбачається, що якщо розгляд справи мав відбутись 07.08.2018, то відповідачем не дотримано п`ятиденний строк завчасного повідомлення позивача про розгляд справи. Крім того, у вказаному листі міститься ще одна неточність, зокрема вказано про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю в ТОВ «Лянтрикот». Втім, матеріалами справи підтверджено, що оскаржувана постанова винесена 09.08.2018. Отже, колегія суддів вважає, що допущені відповідачем процедурні порушення є суттєвими, оскільки не дають зрозуміти особі коли мав відбутись розгляд справи щодо накладення на неї штрафу, повідомлення здійснено з порушенням строку, крім того фактично розгляд справи та прийняття відповідного рішення відбулось в інший день, ніж зазначено в листі від 01.08.2018 №4.3/2/18/11050.

Пункт 7 Порядку №509 встановлює, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Керуючись п. 8 Порядку №509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Колегія суддів погоджується з відповідачем, що справу контролюючим органом може бути розглянуто і без участі особи, щодо якої виявлені порушення, втім, розгляд за відсутності особи, що притягається до відповідальності можливий лише за її належного повідомлення. Як вірно зазначено судом першої інстанції та підтверджено під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, відповідач допустив порушення на етапі повідомлення ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи щодо притягнення її до відповідальності, тому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції що вказані порушення не є формальними.

Так, питання застосування п. 6 Порядку №509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягається до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення вже було предметом розгляду Верховним Судом.

Зокрема у постановах від 12.06.2019 у справі №813/3415/18, від 30.09.2020 у справі №540/635/19 Верховний Суд дійшов висновків, що положення п. 6 Порядку №509 покладає обов`язок повідомлення особи, яка притягається до відповідальності про час та місце розгляду справи, на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим, зокрема:

«….саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягається до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

…З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягається до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні…»

Аналогічний висновок в частині дотримання контролюючим органом п. 6 Порядку №509 зроблено також в постанові Верховного Суду від 22.11.2021 у справі № 821/143/17.

Відтак, колегія суддів вважає, що постанова відповідача від 09.08.2018 №КВ876/1322/АВ/ТД/ФС-357 про накладення на позивача штрафу в розмірі 558 450,00 грн. прийнята ГУ Держпраці у Київській області без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; не добросовісно; без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, отже прийнята не у відповідності до ст. 2 КАС України, що унеможливлює визнання її правомірною.

Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан