Справа № 280/4152/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 грудня 2021 року Справа № 280/4152/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління поліції охорони в Запорізькій області (69184, м. Запоріжжя, вул. Водограйна, 3)

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про визнання протиправним та скасування рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління поліції охорони в Запорізькій області (далі позивач) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 (далі третя особа), в якій позивач просить суд рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 14.05.2021 №188 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду в частині повернення до Фонду соціального страхування України витрачених страхових коштів у сумі 11 198,38 грн. (сум лікарняних, виплачених ОСОБА_1 , згідно листів непрацездатності: АДЛ150103, АДГ824270, АДГ824569, АДГ824772, АДЛ324004, АДЛ324349, АДЛ324614, АДЛ329829, АДЛ329957) та штрафних санкцій у розмірі 5 599,19 грн. (50 % витрачених страхових коштів від суми 11 198,38 грн.) визнати протиправним та скасувати рішення в даній частині.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що страхові кошти, які зараховано Фондом соціального страхування України на окремий рахунок роботодавця для здійснення фінансування застрахованій особі ОСОБА_1 , частково спрямовані на виплату аліментів, що, на думку відповідача, є порушенням порядку використання коштів Фонду по листках непрацездатності. Разом із тим, в даному випадку будь-яких стягнень та утримань з страхових коштів позивач не здійснював, а кошти на виплату аліментів перераховано на підставі заяв ОСОБА_1 , на вказані ним рахунки та у вказаних ним сумах. Тобто, позивач не приймав будь-якого самостійного рішення щодо перерахування спірних коштів. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 28.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №280/4152/21 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

17.06.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. №34654), в якому зазначено, що під час проведення перевірки Управління поліції охорони в Запорізькій області встановлено порушення позивачем порядку використання коштів Фонду. Вказує, що стягнення з окремого рахунку страхувальника аліментів із сум допомоги по тимчасовій непрацездатності заборонено чинним законодавством. У задоволенні позову просить відмовити.

18.06.2021 від третьої особи надійшли пояснення (вх. №34961), в яких він зазначає, що є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_2 і згідно рішення суду щомісячно сплачує на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки. У зв`язку із хворобою, з 24.09.2018 по 19.03.2019, з 04.04.2020 по 29.05.2020 знаходився на стаціонарному лікуванні, і не мав можливості самостійно сплачувати аліменти та виконувати рішення суду, у зв`язку із чим звернувся до позивача із заявами про перерахування частини коштів, які надходили як оплата лікарняних, на картковий рахунко ОСОБА_3 . З атаких обставин просить задовольнити позовні вимоги.

24.06.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №36011), в якій він спростовує аргументи відповідача.

25.06.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення (вх. №36190).

25.06.2021 від позивача надійшло клопотання (вх. №36101) про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає про таке.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 2 ст. 12 КАС України).

Частиною 2 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Як зазначено у ч. 7 ст. 262 КАС України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Зважаючи на те, що дана справа є справою незначної складності і характер спірних правовідносин та предмет доказування в ній не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

06.07.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. №37906).

09.07.2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №38778).

09.07.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення (вх. №38780).

22.07.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. №41635).

29.07.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення (вх. №43211).

Слід зазначити, що подані сторонами додаткові пояснення фактично дублюють зміст позову та відзиву на нього.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

На підставі наказу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 14.04.2021 № 42-ОД та направлення від 14.04.2021 № 24, фахівцями Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області у період з 15.04.2021 по 27.04.2021 проведена планова виїзна документальна перевірка дотримання порядку використання страхувальником - Управлінням поліції охорони в Запорізькій області страхових коштів Фонду соціального страхування України за період з 01.01.2017 по 31.03.2021, за результатами якої складено акт від 27.04.2021 № 24.

В ході перевірки встановлено, серед іншого, що: «…страхові кошти, які зараховані Фондом соціального страхування України на окремий рахунок роботодавця для здійснення фінансування застрахованій особі ОСОБА_1 , були частково спрямовані на виплату аліментів, чим порушено порядок використання коштів Фонду, а саме по листках непрацездатності: 16. АДЛ150103…неправомірно витрачено 825,43 грн….17. АДГ824270…неправомірно витрачено 1345,19 грн….18. АДГ824569…неправмоірно витрачено 1070,41 грн….19. АДГ824772…неправомірно витрачено 1193,92 грн….20. АДЛ324004…неправомірно витрачено 1399,77 грн….21-22 АДЛ324349 та АДЛ324614…неправомірно витрачено 1440,94 грн….23. АДЛ329829…неправомірно витрачено 1702,31 грн….24. АДЛ329957…неправомірно витрачено 2220,41 грн….».

Позивач подав заперечення на акт перевірки від 28.04.2021 №984/43/27/3/01-2021, за результатами розгляду яких листом від 05.05.2021 повідомлено про те, що висновки акту перевірки є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам законодавства.

14.05.2021 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області прийнято рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду №188, яким встановлено, що поверненню до Фонду соціального страхування України підлягають неправомірно витрачені страхові кошти у сумі 14139,66 грн. та вирішено застосувати до Управління поліції охорони в Запорізькій області штраф у розмірі 50% неправомірно витрачених страхових коштів у сумі 7069,83 грн.

Не погодившись з означеним рішенням, Управління поліції охорони в Запорізькій області звернулося до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV; тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 3 Закону № 1105-XIV визначені принципи соціального страхування, серед яких, зокрема, обов`язковість фінансування Фондом витрат, пов`язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом, а також принцип відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Фонд має право накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону (п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону № 1105-XIV).

Пунктами 2, 3 ч. 2 ст. 10 Закону № 1105-XIV передбачено, що на Фонд покладено обов`язок здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів та контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування.

Згідно з положеннями ст. 20 Закону № 1105, за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: 1) допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); 2) допомога по вагітності та пологах; 3) допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві); 4) оплата лікування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 22 Закону № 1105 допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: 1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві; 2) необхідності догляду за хворою дитиною; 3) необхідності догляду за хворим членом сім`ї; 4) догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною; 5) карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби; на період перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій; 6) тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу; 7) протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства; 8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Згідно частини 1 статті 30 Закону № 1105 матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).

Порядок фінансування Фондом соціального страхування України страхувальників визначено статтею 34 Закону № 1105.

Так, частиною першою статті 34 Закону № 1105, серед іншого, встановлено, що фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Частиною другою статті 34 Закону № 1105 передбачено, що страхувальник відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Страхувальник, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Відповідно до частини 6 статті 15 Закону № 1105-XIV у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Тобто, необхідною передумовою для зобов`язання страхувальника відшкодувати витрачену суму страховів коштів та накладення на страхувальника штрафу є встановлення факту порушення роботодавцем порядку використання страхових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог статті 34 Закону № 1105-XIV, а саме спрямування страхових коштів на виплату аліментів.

Дійсно, частиною другою статті 34 Закону № 1105-XIV прямо передбачено, що страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

При цьому, пунктом другим частини 1 статті 16 Закону № 1105-XIV визначено, що застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Матеріалами справи, зокрема, заявами ОСОБА_1 від 06.11.2018, від 20.12.2018, від 15.01.2019, від 18.02.2019, від 27.03.2019, від 07.05.2019, від 01.07.2020, від 25.06.2020 підтверджується, що перерахування частини страхових коштів, які належали до виплати ОСОБА_1 , на картковий рахунок матері його дитини ОСОБА_3 в рахунок сплати аліментів здійснювалося виключно на прохання застрахованої особи.

Суд зауважує, що стягнення передбачає активні примусові дії, і заборона стягнення страхових коштів на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону, спрямоване насамперед на захист прав застрахованої особи, для якої ці кошти призначені, на отримання у разі настання страхового випадку страхових виплат.

З урахуванням того, що перерахування страхових коштів в рахунок сплати аліментів відбулося за письмовими заявами застрахованої особи, який має право розпоряджатися призначеними йому страховими виплатами на власний розсуд, суд доходить висновку, що в даному випадку позивачем порушення вимог статті 34 Закону № 1105-XIV не допущено.

Звідси, рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 14.05.2021 №188 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду в частині повернення до Фонду соціального страхування України витрачених страхових коштів у сумі 11 198,38 грн. (сум лікарняних, виплачених ОСОБА_1 , згідно листів непрацездатності: АДЛ150103, АДГ824270, АДГ824569, АДГ824772, АДЛ324004, АДЛ324349, АДЛ324614, АДЛ329829, АДЛ329957) та штрафних санкцій у розмірі 5 599,19 грн. (50 % витрачених страхових коштів від суми 11 198,38 грн.) підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Управління поліції охорони в Запорізькій області.

В силу приписів ч. 1 ст. 139 КАС України присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Управління поліції охорони в Запорізькій області задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 14.05.2021 №188 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду в частині повернення до Фонду соціального страхування України витрачених страхових коштів у сумі 11 198,38 грн. (сум лікарняних, виплачених ОСОБА_1 , згідно листів непрацездатності: АДЛ150103, АДГ824270, АДГ824569, АДГ824772, АДЛ324004, АДЛ324349, АДЛ324614, АДЛ329829, АДЛ329957) та штрафних санкцій у розмірі 5 599,19 грн. (50 % витрачених страхових коштів від суми 11 198,38 грн.).

3. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок присудити на користь Управління поліції охорони в Запорізькій області (69184, м. Запоріжжя, вул. Водограйна, 3; ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 03.12.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко