Справа № 400/1584/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 р.м. ОдесаСправа № 400/1584/21

Головуючий в І інстанції: Лісовська Н.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 06.08.2021 р.

м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.
судді Стас Л.В.
судді Турецької І.О.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Южстрой" до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови від 18.02.2021 року № 11, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Южстрой" звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 18.02.2021 року №11.

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначило, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства, є протиправною та необґрунтованою. Позивач вважає, що постанова прийнята відповідачем передчасно, поза межами встановленого 45-денного строку розгляду справи про накладення штрафу. Також вказував на те, що фактично розгляд справи відбувся у відсутності уповноваженої особи товариства, що є порушенням п. 11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та позбавило товариство можливості надати заперечення, які б були враховані під час розгляду справи. Позивач у поданому позові вказав на те, що товариством було подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2020 року у справі № 487/5601/17 та постанову Миколаївського апеляційного суду від 02.12.2020 року, а тому сплата штрафу призведе до значних витрат товариства у разі скасування вказаних судових рішень.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Управління Держпраці у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилався на те, що судовими рішеннями у справі № 487/5601/17 було встановлено факт укладення трудового договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Южстрой» з 01.07.2017 року на посаді зварювальника. Апелянт вказав на те, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало саме рішення суду про оформлення трудових відносин з працівником. При цьому, апелянт вважає, що при винесенні постанови про накладення на ТОВ «Южстрой» штрафу Управлінням не було порушено вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 року № 509, в тому числі і в частині строків розгляду справи про накладення штрафу, оскільки постанова Миколаївського апеляційного суду від 02.12.2020 року у справі № 487/5601/17 була отримана Управлінням 04.02.2021 року

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що за наслідком дослідження судових рішень у справі № 487/5601/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Южстрой» про визнання факту укладення трудового договору, відшкодування матеріальної шкоди, заробітку, втраченого внаслідок втрати (обмеження) працездатності у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, було встановлено, що гр. ОСОБА_2 був фактично допущений підприємством до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, що є порушенням вимог ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, постанови КМУ «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» № 413 від 17.06.2015 року. У зв`язку з встановленням вказаних обставин на ТОВ «Южстрой» і було накладено штраф у розмірі 50 000 грн. на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Апелянт вказав на те, що Порядок № 509 не передбачає виклик суб`єкта господарювання та заслуховування його пояснень, а тому відсутні підстави вважати порушеним порядок розгляду справи про порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Також апелянт звернув увагу на те, що постановою Верховного Суду від 14.04.2021 року було залишено без змін рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 02.12.2020 року у справі № 487/5601/17. При цьому, зазначив, що саме при розгляді цивільної справи № 487/5601/17 судами досліджувались та аналізувались цивільно-правовий договір, укладений між ТОВ «Южстрой» та ОСОБА_2 , звіти про суми нарахованої заробітної плати, за наслідком чого суди встановили факт відсутності трудового договору між сторонами. З огляду на зазначене, апелянт вважає вказаний факт таким, що не потребує доказування.

Все вищезазначене, на думку апелянта, свідчить про правомірність оскаржуваної постанови та відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Южстрой».

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2020 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 02.12.2020 року та постановою Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 487/5601/17, було задоволено позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Южстрой», за участю третьої особи Управління Держпраці в Миколаївській області та, зокрема, встановлено факт укладення трудового договору між ОСОБА_2 та ТОВ «Южстрой» з 01.03.2016 року на посаді зварювальника.

Згідно наявного в матеріалах справи супровідного листа Миколаївського апеляційного суду від 08.12.2020 року з відміткою штампу вхідної кореспонденції Управління Держпраці у Миколаївській області, Управління отримано копію постанови Миколаївського апеляційного суду від 02.12.2020 року 04.02.2021 року (а.с. 31).

09.02.2021 року Управління Держпраці в Миколаївській області рекомендованим листом за вих. №16/1262 направило на адресу ТОВ «Южстрой» повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятості населення, яке було отримано товариством 10.02.2021 року (а.с. 36 зворот).

18.02.2021 року Управлінням Держпраці в Миколаївській області винесено постанову про накладення на ТОВ «Южстрой» штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №11, згідно якої на позивача накладено штраф у розмірі 50 000 грн., із них 5 000 грн.*10*1 працівника за «фактичне допущення працівника ОСОБА_2 до робити без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу» (а.с.38-39).

Вказана постанова була направлена на адресу товариства 19.02.2021 року, про що свідчить наявний в матеріалах справи супровідний лист Управління Держпраці в Миколаївській області №16/1562.

Не погоджуючись з прийнятою по справі постановою, ТОВ «Южстрой» оскаржило її до суду першої інстанції, посилаючись на протиправність та необґрунтованість.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про порушення Управлінням Держпраці у Миколаївській області строків розгляду справи про накладення штрафу відносно ТОВ «Южстрой», вказуючи на те, що оскаржувана постанова прийнята на 70 добу після того, як Управлінню стало відомо про наявність обставин, з якими пов`язується накладення на товариство штрафу.

Крім того, за наслідками розгляду справи судом встановлено, що трудові стосунки між працівником та роботодавцем на момент допуску до роботи були оформлені цивільно-правовою угодою від 10.01.2017 року, яка фактично була визнана судом укладеним трудовим договором між роботодавцем та робітником. Посилаючись на подання позивачем звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за січень, лютий, березень, квітень, травень червень 2017 року; звітів податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) за 1 та 2 квартали 2017 року, що подавались до контролюючих органів, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт допуску ОСОБА_2 до виконання робіт без оформлення трудових відносин з роботодавцем ТОВ «Южстрой» спростовується наданими позивачем доказами, а тому у відповідача були відсутні підстави для прийняття Постанови №11 від 18.02.2021 року про накладення штрафу на ТОВ «Южстрой».

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За змістом ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу).

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 24 КЗпП України).

З аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Взаємовідносини фізичної особи і роботодавця можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Згідно зі ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

В даній справі до товариства з обмеженою відповідальністю «Южстрой» було застосовано штраф за порушення ч. 1 та 3 ст. 24 КЗпП України, постанови КМУ «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» № 413 від 17.06.2015 року, у зв`язку із встановленням Управлінням Держпраці у Миколаївській області факту допущення товариством працівника ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення форсування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

В оскаржуваній постанові Управління Держпраці посилалось на те, що підставою для застосування до ТОВ «Южстрой» штрафу стали обставини, встановлені судовими рішеннями у справі № 487/5601/17.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2021 року у справі № 487/5601/17, прийнятим за наслідком розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Южстрой», було встановлено факт укладення трудового договору між ОСОБА_2 та ТОВ «Южстрой» з 01.03.2016 року на посаді зварювальника. Так, в ході розгляду цивільної справи товариство з обмеженою відповідальністю заперечувало факт наявності між ним та ОСОБА_2 трудового договору, посилаючись на те, що їх взаємовідносини були оформлені цивільно-правовою угодою про надання послуг, укладеною 10.01.2017 року. Таким чином, предметом дослідження судами у вказаній цивільній справі був характер взаємовідносин між ОСОБА_2 та ТОВ «Южстрой». При цьому, Заводський районний суд м. Миколаєва дійшов висновку, що в силу ч. 2 ст. 215 ЦК України, договір від 10.01.2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Южстрой» є нікчемним; ОСОБА_2 не мав право самостійно виконувати зварювальні роботи, та згідно з організацією їх роботи на будівельному майданчику, працював не самостійно, а під керівництвом та за встановленим графіком роботи. Організація безпеки роботи та матеріально-технічне забезпечення та інструктаж з приводу техніки безпеки покладався на товариство. При цьому, із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 28.09.2017 року №54042 судом було встановлено, що ОСОБА_2 з березня 2016 року безперервно отримував дохід від ТОВ «Южстрой». Встановлено, що за ІV квартал 2016 року згідно звітних даних, товариством виплачено позивачеві дохід за ознакою 101 - заробітна плата.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доведеність факту укладання саме трудового договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южстрой».

Вказані висновки суду першої інстанції були підтримані як апеляційним, так і касаційним судами.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи положення цієї статті, та зважаючи на те, що судовими рішеннями у справі № 487/5601/17 встановлено факт укладання між ОСОБА_2 та ТОВ «Южстрой» саме трудового договору, без належного його оформлення згідно вимог КЗпП України, зазначені обставини не підлягають доказуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції стосовно того, що трудові стосунки між працівником та роботодавцем на момент допуску до роботи були оформлені цивільно-правовою угодою від 10.01.2017 року, а факт допуску ОСОБА_2 до виконання робіт без оформлення трудових відносин з роботодавцем ТОВ «Южстрой» спростовується наданими позивачем доказами.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідальність за абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України наступає, зокрема, у випадку фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). В даному випадку судовими рішеннями було підтверджено факт допуску товариством ОСОБА_2 до роботи без оформлення саме трудового договору, що і стало підставою для звернення останнього до суду за захистом свого порушеного права, шляхом встановлення в судовому порядку факту укладення саме трудового договору між ним та ТОВ «Южстрой».

Слід зазначити, що механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 (далі Порядок № 509).

Згідно п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються на підставі, зокрема, рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2021 року у справі № 487/5601/17, яке набрало законної сили, та яким було встановлено факт укладення трудового договору між ОСОБА_2 та ТОВ «Южстрой» без фактичного оформлення письмового трудового договору, є відповідно до вимог Порядку № 509 достатньою підставою для прийняття уповноваженою посадовою особою Держпраці постанови про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю.

В свою чергу, п. 3 Порядку № 509 визначено, що справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно п. 4 Порядку № 509, під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2021 року набрало законної сили лише після його перегляду в апеляційному порядку Миколаївським апеляційним судом. В свою чергу, постанова Миколаївського апеляційного суду від 02.12.2020 року була отримана відповідачем у справі 04.02.2021 року, що підтверджується наданим відповідачем супровідним листом Миколаївського апеляційного суду від 08.12.2020 року з відміткою штампу вхідної кореспонденції Управління Держпраці.

Порядок № 509 пов`язує початок перебігу строку розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю саме із моментом отримання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно порушення відповідачем у справі 45-денного строку розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення відносно ТОВ «Южстрой», оскільки з моменту, коли уповноважена особа відповідача отримала документи, які стали підставою для накладення на ТОВ «Южстрой» штрафу до винесення постанови про накладення штрафу минуло близько 14 днів.

В свою чергу, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача про передчасність прийняття оскаржуваної постанови, з огляду на те, що на момент прийняття постанови про накладення штрафу не сплив 45-денний строк, відведений на розгляд такої справи. Колегія суддів зазначає, що норми Порядку № 509 закріплюють загальний строк, протягом якого уповноваженою особою може бути розглянута справа щодо накладення штрафу за порушення законодавства про працю. Вказані положення свідчать про те, що постанова про накладення штрафу повинна бути прийнята саме у межах відведеного 45-денного строку, а не після його спливу.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про порушення відповідачем порядку розгляду справи про накладення штрафу через неповідомлення уповноваженої особи товариства про дату, час та місце розгляду справи.

Так, Порядок № 509 не містить положень щодо обов`язкової участі суб`єкта господарювання (роботодавця) при розгляді справи про накладення штрафу. Вказаним Порядком лише передбачено обов`язок уповноваженої особи письмово повідомити суб`єкта господарювання та роботодавця про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було виконано вказаний обов`язок та направлено на адресу ТОВ «Южстрой» повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу від 09.02.2021 року № 16/1262, яке отримано товариством 10.02.2021 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було дотримано порядок розгляду справи про накладення штрафу на ТОВ «Южстрой» за порушення законодавства про працю, а постанова про накладення штрафу є правомірною та обґрунтованою, у зв`язку з чим скасуванню не підлягає.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, доводам сторін по справі, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що постановлене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню на підставі ст. 317 КАС України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року -скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Южстрой" до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови від 18.02.2021 року № 11.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 30.11.2021 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька