Справа № 400/2730/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/2730/21
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 червня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021р. ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом ГУ ПФУ в Миколаївській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Миколаївській області щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці під час її перерахунку на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 4.02.2021р. по справі №400/4970/20 з 82% від відповідних сум винагороди судді Березанського районного суду Миколаївської області;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою ТУ ДСА України в Миколаївській області за №7/1-196/20 від 28.01.2020р. у розмірі 82% винагороди судді Березанського районного суду Миколаївської області, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020р..

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ГУ ПФУ протиправно зменшило розмір винагороди судді у відставці під час її перерахунку на виконання рішення суду з 82% до 52% винагороди судді, який працює на відповідній посаді

У зв`язку із зазначеним, позивачка звернулась в суд із відповідним позовом.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 червня 2021р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Миколаївській області щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці під час її перерахунку на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 4.02.2021р. по справі №400/4970/20 з 82% до 52% від відповідних сум винагороди судді Березанського районного суду Миколаївської області.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою ТУ ДСА України в Миколаївській області за №7/1-196/20 від 28.01.2020р. у розмірі 82% винагороди судді Березанського районного суду Миколаївської області, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020р..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 908грн..

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Миколаївській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги, скасування рішення та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, виникла лише одна підстава його перерахунку, а саме збільшився розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Інші складові (стаж роботи на посаді судді та відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) залишилися незмінними.

При цьому суд зазначив, що норми спеціальних законів які були чинними у період від моменту призначення позивачу спірних виплат до їх перерахунку у 2020 році не передбачали зменшення відсоткового показника довічного грошового утримання судді у відставці. Натомість з метою урахування зміни розміру заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого судді, змінною величиною і підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці була лише зміна суддівської винагороди.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 з 3.12.2017р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області, як суддя у відставці та має стаж судді 21 рік 18 днів, і отримує щомісячне грошове утримання, яке обчислено відповідно до ст.141 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів".

4.02.2021р. Миколаївським окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі №400/4970/20, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , згідно із довідкою ТУ ДСА України в Миколаївській області від 28.01.2020р. за вих. №7/1-196/20 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020р..

На виконання даного рішення, 10.03.2021р. ГУ ПФУ в Миколаївській області, в межах покладених судом зобов`язань, проведено перерахунок довічного грошового утримання позивача з 19.02.2020р., та її розмір зменшено з 82% до 52% суддівської винагороди.

Не погоджуючись зі зменшенням відсоткового значення розміру довічного грошового утримання судді у відставці під час його перерахунку, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність дій УПФ у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" визначено організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Так, у відповідності до ч.3 ст.142 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно ч.4 вказаної статті, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

У відповідності до п.25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнано таким, що не відповідають Конституції України, пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень ЗУ "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що саме з 19 лютого 2020р., наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020р. у справі №2-р/2020, у позивача, якому довічне грошове утримання судді призначено відповідно до Закону №2453-VI, виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

Отже, у цьому випадку, перерахунок, який проведено відповідачем на підставі довідки Березанського районного суду Миколаївської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового отримання судді у відставці від 28 січня 2020р. №7/1-206/20, обумовлений відновленням раніше порушених прав позивача з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020.

При цьому колегія суддів зазначає, що частина третя ст.142 Закону №1402-VIII неконституційною не визнавалась, а також вказана норма повною мірою відповідає критерію якості закону та не вступає в колізію з іншими нормами законів, що дозволяло б відповідачу не застосувати її стосовно позивача (у протилежному випадку рішення відповідача прямо б суперечило вимогам частини другої статті 19 Конституції України).

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у рішенні від 16 червня 2020р. у зразковій справі №620/1116/20 (провадження Пз/9901/5/20), у судді у відставці, який отримує щомісячне грошове утримання у розмірі обчисленому згідно з положеннями Закону №2453-VI, наявне право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

Тобто, у цьому випадку при перерахунку довічного грошового утримання судді слід застосовувати норму закону, яка визначає суддівську вислугу і є чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Розмір довічного грошового утримання позивачки від суддівської винагороди працюючого судді (82%) визначений у порядку, передбаченому Законом №2453-VI, відрізняється від порядку визначення розміру довічного грошового утримання судді, встановленому чинним Законом №1402-VIII, на підставі якого позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Така відмінність полягає в тому, що Законом №2453-VI розмір довічного грошового утримання судді у відставці визначався у відсотках (80% і більше), виходячи із суддівської винагороди працюючого судді, зокрема з окладу у розмірі 15 мінімальних заробітних плат (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 4 грудня 2018р. № 11-р/2018), на відміну від положень Закону №1402-VIII, який передбачає суттєво інші базові показники суддівської винагороди, виходячи з окладу працюючого судді; в даному випадку судді першої інстанції, - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, (стаття 135 Закону №1402-VIII), а також інший розмір довічного утримання судді у відставці 50% і більше від суддівської винагороди (частина третя статті 142 Закону №1402-VIII).

Отже, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, то відсутні правові підстави для обрахунку щомісячного грошового утримання судді одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом №1402-VIII, а розміру відсотку - за Законом №2453-VI.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає неможливим використання для обрахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці різних формул обрахунку грошового утримання, а саме бази нарахування за ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIIІ та відсоткового розміру грошового утримання, визначеного ЗУ "Про статус суддів" №2862-XII.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що позивач маючи 21 рік суддівського стажу, згідно ч.3 ст.141 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII, має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 52%.

Крім того, колегія суддів вважає, що вказані обставини не призвели до протиправного звуження існуючих прав позивача, так як перерахунок його довічного грошового утримання має здійснюватись з врахуванням нової (збільшеної) бази, а саме розміру суддівської винагороди за ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 вересня 2021р. (справа №580/585/21).

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення адміністративного позову, а тому вважає за необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 червня 2021р. - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв