Справа № 215/6406/21
Суддя: Камбул М. О.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/6406/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Лазюк Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративний позов особи без громадянства ОСОБА_1 до Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країн походження,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

29.09.2021 представник позивача, адвокат Зембра Є.Є., який діє в інтересах особи без громадянства, звернувся до суду із позовом до Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Тернівського районного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 10.09.2021 про примусове повернення до країни походження або третьої країни ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що рішенням головного спеціаліста Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Марети Н.О. від 10.09.2021 про примусове повернення до країн походження або третьої країни щодо особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вирішено повернути за межі України останнього. Вказує, що відповідачем не було досліджено чи може позивач бути примусово повернутий в країну походження, оскільки він одружений з громадянкою України ОСОБА_2 , а тому примусове видворення позивача є роз`єднанням сім`ї позивача, що може привести до її руйнування.

Крім того, позивач української мови не розуміє. Про даний факт представникам ДМС було відомо. Всупереч Розділу 2 Інструкції, позивачу не було надано послуг перекладача з метою ознайомлення із рішенням про примусове повернення. При цьому, відповідачем не встановлено, з яких обставин позивач не здійснив продовження терміну дії посвідки. Також, відповідачем не було встановлено матеріальний стан позивача, чи має ОСОБА_3 достатньо фінансових засобів для повернення в країну походження та чи відсутня в країні походження загроза для його життя та здоров`я, тому просить визнати протиправним та скасувати рішення Тернівського районного відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 10.09.2021 про примусове повернення до країни походження або третьої країни ОСОБА_1 .

Стислий виклад заперечень відповідача.

19.01.2021 представник відповідача Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Прокопенко І.В. надав відзив на адміністративний позов, в якому вказує, що 10.09.2021 при проведенні цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю виконання законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» співробітниками ВП №5 КРУП ГУНГІ в Дніпропетровській області складено протокол АА № 095879 про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 261 КУпАП на особу без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАГІ, а саме порушення іноземцем та особою без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України та доставлений у службове приміщення Тернівського відділу у місті Кривому Розі. В результаті перевірки документів, співробітниками Тернівського відділу у м. Кривому Розі, встановлено, що особа без громадянства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 27.01.2019 терміном дії до 26.01.2024, прибув на територію України 28.10.2010 через КПП «Бориспіль» за візою типу «О» № НОМЕР_2 (21.12.2010-20.04.2011) з метою навчання, в Донецькому національному університеті економіки і торгівлі імені Туган-Барановського.

05.11.2013 особі без громадянства ОСОБА_4 було оформлено посвідку на тимчасове проживання серії НОМЕР_3 терміном дії до 20.06.2014, орган що видав - 6301 ГУ ДМС України в Харківській області, яку було продовжено не одноразово на підставі наказів ДонНУЕТ, останній раз продовжено до 30.07.2021, адреса вказана у посвідці на тимчасове проживання: АДРЕСА_1 .

30.06.2020 наказом ДонНУЕТ №202-с ОБГ ОСОБА_3 був відрахований з навчального закладу за невиконання умов контракту, чим порушив п.19 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 № 322, тобто ОБГ ОСОБА_3 відповідно до вимог п.13 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», втратив підстави для перебування на території України.

Крім того встановлено, що 13.07.2018 ОСОБА_3 уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_2 , але для оформлення посвідки на тимчасове проживання у зв`язку з перебуванням у шлюбі з громадянкою України, до ГУ ДМС у Дніпропетровській області, не звертався. Таким чином, ОБГ ОСОБА_3 , порушив правила перебування іноземців на території України та вимоги п.14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 у № 3773-УІ.

Ураховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання положень ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни, особу без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати його покинути територію України у термін до 09.10.2021. Позивачу повідомлено, що за порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства прийнято рішення про примусове повернення та взято зобов`язання не пізніше 09.10.2021 року залишити територію України, також Позивач ознайомлений з вимогами ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо видворення в примусовому порядку в разі ухилення від виїзду за межі України у визначений термін, про що свідчить власний підпис Позивача із зазначенням дати та відмови від перекладача на ст.3,4 Рішення № 3 від 09.10.2021 року.

Також, відносно Позивача, складено Протокол про адміністративне правопорушення ПР МДН 002256 від 10.09.2021 року, за порушення правил перебування іноземців в Україні а саме, ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП.

При спілкуванні з позивачем та надання останнім пояснень жодних мовних перепон у співробітників Тернівського відділу у м. Кривому Розі з Позивачем не виникало. Позивач жодного разу не заявив вимогу надання йому перекладача та не висловлював зауважень що не розуміє співробітників Тернівського відділу у м. Кривому Розі а також не розуміє через які саме порушення відносно нього складено протокол, постанову та прийнято рішення № 3. Навпаки, Позивач щиро жалкував про порушення ним Законодавства України що в свою чергу було прийнято до уваги співробітниками Тернівського відділу у м. Кривому Розі при накладанні мінімального адміністративного стягнення та прийняття рішення про примусове повернення без заборони в`їзду.

Таким чином, вважає, що Рішення № 3 прийнято відповідно до норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та відповідно до Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150, без порушень чинного Законодавства і є цілком правовим, обґрунтованим, та таким що не підлягає скасуванню, тому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 .

Заяви, клопотання учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача Зембра Є.Є. не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Прокопенко І.В. в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 19.11.2021 надав суду відзив на позовну заяву.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи по суті призначено на 09-45 год. 13.10.2021, за правилами спрощеного позовного провадження.

13.10.2021 справу знято з розгляду до 09-45 год. 22.10.2021, у зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні.

22.10.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 11-15 год. 03.12.2021, за клопотанням представника позивача адвоката Зембри Є.Є. про відкладення справи на іншу дату, та за клопотанням представника відповідача Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Прокопенко І.В. про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з наданням часу для написання відзиву на позовну заяву.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 , прибув на територію України 28.12.2020 через КПП «Бориспіль» за візою типу «О» Y01030117 (21.12.2010-20.04.2011) з метою навчання у Донецькому національному університеті економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського.

05.11.2013 особі без громадянства ОСОБА_4 було оформлено посвідку на тимчасове проживання серії НОМЕР_3 , терміном дії до 20.06.2014, яку було продовжено до 30.07.2021.

Відповідно до національного паспорта громадянина Палестини № НОМЕР_1 , виданого 27.01.2019 (дійсний до 26.01.2024), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Сектор Газа, Палестина, є громадянином Палестини, за національністю - палестинський араб.

10.09.2021 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.1 ст. 203 КУпАП, а саме за несвоєчасне продовження посвідки на тимчасове проживання в Україні і анульовано та вилучено згадану посвідку.

Рішенням головного спеціаліста Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Марети Н.О. від 10.09.2021 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Палестини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вирішено примусово повернути за межі України до країни походження або третьої країни громадянина Палестини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сектор Газа, Палестина, та зобов`язати його залишити територію України у термін до 09.10.2021 (а.с. 4-5).

Відповідно до клопотання №01.01.-17/449 від 01.07.2020, 30.06.2020 наказом ДонНУЕТ №202-с ОСОБА_3 був відрахований з навчального закладу за невиконання умов контракту, чим порушив п.19 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 № 322, тобто ОБГ ОСОБА_3 відповідно до вимог п.13 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», втратив підстави для перебування на території України (а.с. 60).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН №002254 від 10.09.2021, завідувача сектору Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Прокопенко І.В. накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.203 КУпАП на ОСОБА_1 в розмірі 1700 грн., за те, що останній перебував (проживав) в Україні без оформлених документів на право перебування (проживання), чим порушив правила перебування в Україні іноземців, що визначені ч. 3 ст. 3, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 (а.с. 64).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Частинами 1, 4 статті 26 Закону України Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон) передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Згідно п. 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 405/2011 (далі - Положення), Державна міграційна служба України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пунктом 4 Положення визначено, що Державна міграційна служба України відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, здійснює оформлення і видачу іноземцям та особам без громадянства запрошень для в`їзду в Україну, документів для тимчасового перебування або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, студентських квитків студентам із числа іноземців та осіб без громадянства, вилучає ці документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в`їзду в Україну в передбачених законодавством випадках; приймає рішення про скорочення строку перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, видворення, у тому числі у примусовому порядку, іноземців та осіб без громадянства з України, заборону в`їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону, іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні

За правилами ст. 17 Закону, іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 № 251 затверджений Порядок визначення механізму оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання.

Посвідка на тимчасове проживання видається строком до одного року з можливістю його продовження щоразу на один рік на підставі заяви іноземця чи особи без громадянства та документів, зазначених у підпункті 4 пункту 6 цього Порядку, які подаються до територіального органу або підрозділу ДМС не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії посвідки.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Частиною 5 ст. 26 Закону встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Вказаний перелік підстав, є вичерпним та такий, який не підлягає розширенню.

Однак, позивачем не доведено, що він попадає під дію зазначених вище підстав щодо заборони примусового повернення його до країни походження.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150, терміни "примусове повернення" та "примусове видворення" означають систему адміністративно-правових заходів, спрямованих на примушування іноземців, які незаконно перебувають в Україні, покинути територію України всупереч їх волі і бажанню.

Положеннями пунктів 4-6 розділу І Інструкції встановлено, що іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Так, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_5 порушено законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, зокрема правила перебування в Україні, оскільки позивач не продовжив термін дії посвідки на тимчасове проживання на території України, строк дії якої закінчився 30.07.2021.

Щодо твердження позивача, що він має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, а тому відповідач повинен був врахувати обставини його сімейний стан під час прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України і не звільняють особу від вчинення порушення міграційного законодавства України.

Окрім того, суд звертає увагу, що позивачу не заборонено в`їзд в Україну, а отже, зважаючи на наявність зареєстрованого шлюбу позивача з громадянкою України, як законної підстави залишення та подальшого перебування на території України, після звернення позивача до органів міграційної служби із наданням посвідки на проживання з вказаних підстав, тобто після оформлення належним чином документи, які дають йому право перебування на території України, він матиме змогу повернутися до своєї сім`ї.

Посилання позивача на те, що рішення про примусове повернення було оголошено позивачу без перекладача як на підставу скасування такого рішення суд зауважує, що відсутність перекладача не свідчить про протиправність рішення, та не є підтвердження для його скасування.

Крім того, перекладач та законний представник надаються на вимогу затриманого, якої в даному випадку не було.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 263/14519/20 , від 10 жовтня 2019 року у справі №2340/2910/18, від 23 січня 2020 року у справі 343/2242/16, від 10 жовтня 2019 року у справі №2340/2910/18 та від 12 серпня 2020 року у справі №755/14023/17.

Таким чином, враховуючи, що позивач фактично без належних на те законних підстав протягом тривалого часу перебуває на території України, доказів, які б підтверджували обставини, настання яких передбачає застосування положень ч.1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» позивачем не надано, також, відсутні підстави стверджувати, що позивач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому аналізуючи викладені норми права, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країн походження.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КАС України за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 90, 268-271, 288 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країн походження відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складено та підписано 03 грудня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Тернівський районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, місце знаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, вул. Черкасова, 21.

Суддя: