Справа № 280/3592/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/3592/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.07.2021р. у справі №280/3592/21
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнання протиправним та скасування рішення, визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2021р. ОСОБА_1 звернулася за допомогою поштового зв`язку до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області) про протиправним та скасування рішення, визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-12/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/3592/21 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін /а.с. 55/.

Позивач посилаючись у позові на те, що він звернулася до відповідача із заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах, але відповідач відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2, вважає таку відмову необґрунтованою і безпідставною та такою, що порушує його право, тому просив суд:

- визнати протиправним, скасувати рішення Відділу з питань призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12.11.2020р. за №33 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача призначити позивачу, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. за №213-VІІІ з урахуванням висновків рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020р., починаючи з 11.11.2020р., із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам;

- визнати протиправною відмову Відділу з питань призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не включення до страхового стажу позивача періоду навчання у Донецькому політехнічному інституті в період з 01.09.1982р. по 01.07.1984р. та з 30.04.1986р. по 31.07.1989р. та зобов`язати відповідача провести перерахунок загального трудового (страхового) стажу та при призначенні пенсії враховувати періоду навчання у Донецькому політехнічному інституті в період з 01.09.1982р. по 01.07.1984р. та з 30.04.1986р. по 31.07.1989р.

- стягнути з відповідача судові витрати по справі: судовий збір на суму 1 816,00грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.07.202р. у справі №280/3592/21 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено (Суддя Семененко М.О.) /а.с. 112-117/.

Позивач ОСОБА_2 , не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу /а.с. 121-128/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції від 16.07.2021р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі, також у апеляційній скарзі заявлено клопотання про стягнення з відповідача судових витрат по справі: судовий збір на суму 4540 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.

Адміністративна справа №280/3592/21, разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги, надійшли до суду апеляційної інстанції 01.09.2021р. /а.с. 120/.

У зв`язку з тим, що судді Панченко О.М. та Чередниченко В.Є., які входять до складу колегії суддів, що розглядає справу №280/3592/21 перебувають у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №280/3592/21 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 03.09.2021р. у справі №280/3592/21 визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді Бишевська Н.А., Суховаров А.В. /а.с. 133/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 03.09.2021р. у справі №280/3592/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.07.2021р. у справі №280/3592/21 /а.с. 134/ та призначено розгляд справи №280/3592/21 в порядку письмового провадження на 02.11.2021р., про що учасників було повідомлено шляхом направлення повістки та ухвал суду засобами електронного зв`язку на їх електронні адреси, які були зазначені ними у відзиві на позов та у апеляційній скарзі /а.с. 138,139/.

Відповідач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу /а.с. 142-143/, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 16.07.2021р. у даній справі залишити без змін.

Позивачем на адресу суду апеляційної інстанції надіслано 24.09.2021р. за допомогою поштового зв`язку відповідь на відзив відповідача, у якому підтримує доводи апеляційної скарги та просить рішення суду першої інстанції від 16.07.2021р. скасувати у даній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі /а.с. 147-148/.

Відповідно до прийнятого зборами суддів Третього апеляційного адміністративного суду рішення від 22.10.2021р. №10 «Про затвердження складу постійно діючих колегій суддів (основний склад та резервні судді) Третього апеляційного адміністративного суду», здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №280/4011/21 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №280/3592/21 від 02.11.2021р. визначено постійний склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді Чередниченко В.Є., Панченко О.М. /а.с. 152/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 - позивачу у справі, 11.11.2020р.- на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виповнилось 56 /а.с.47/ та він мав загальний страховий стаж - 33 роки 1 місяць 19 днів.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 11.11.2020р. із заявою до ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з досягненням 55 річного віку.

Рішенням №833 від 12.11.2020р. Відділу призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Запорізькій області відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) « право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 28 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важками умовами праці за Списком 2. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Згідно наданих документів загальний стаж ОСОБА_1 складає 33 роки 1 місяць 19 днів, пільговий стаж, підтверджений у встановленому порядку відсутній. Для підтвердження пільгового характеру роботи ОСОБА_1 в ПАТ «АЗМОЛ» за Списком №2 документи необхідно направити на розгляд відповідної комісії при Управлінні. Додатково повідомлено, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1982 по 22.06.1989, згідно диплому ТВ-1 №174742 від 22.06.1989, оскільки зазначений період перетинається з військовою службою. Період та форма навчання (денна, заочна) потребують додаткового уточнення» /а.с. 43/.

Листом №0800-0209-8/62957 від 25.11.2020р. Управління обслуговування громадян Бердянським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило позивача, що прийняте рішення за наслідками розгляду його заяви від 11.11.2020р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та про те, що « Для підтвердження пільгового характеру вашої роботи в ПАТ «АЗМОЛ» за Списком №2 документи з вашою заявою від 18.09.2020р. були направлені на розгляд відповідної комісії при ГУ ПФУ в Запорізькій області. Після попереднього розгляду документи були повернуті у зв`язку з тим, що встановлено, що ви працювали за Списком №2 на Бердянському дослідному нафтомаслозаводі на посаді приладиста, зайнятого обслуговуванням і ремонтом контрольно-вимірювальних приладів і автоматики з 22.08.1989р. по 22.04.1999р. Відповідно до наказу про результати атестації робочого місця за умовами праці від 05.08.1995р. №41 правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються з 22.08.1992р. лише присадисти, які зайняті обслуговуванням і ремонтом контрольно-вимірювальних приладів і автоматики в цеху по виробництву органічних кислот та їх сполук та органічних продуктів, що синтезуються на основі органічної жирної сировини (цех №2). Відповідно до наданих документів ви працював на даній посаді з 22.08.1989р. по 10.05.1990р., з 04.08.1995р. по 31.08.1998р. Отже, згідно з наданими документами до вашого пільгового стажу роботи за Списком№2 можливо зарахувати вказані періоди та періоди чином згідно з наданими документами до пільгового стажу роботи вашої за Списком №2 можна зарахувати вказані періоди та період роботи на посаді приладиста, зайнятого обслуговуванням і ремонтом контрольно-вимірювальних приладів і автоматики з 11.05.1990р. по 21.08.1992р. (по дату, коли атестація робочих місць не вимагалась), що складає лише 6 років 28 днів і є недостатнім для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку. Також комісією повідомлено, що у разі надання додаткових документів, які б підтверджували факт роботи приладистом з 28.08.1992р. по 03.08.1995р. безпосередньо в цеху по виробництву органічних кислот та їх сполук та органічних продуктів, що синтезуються на основі органічної жирної сировини, можливо буде повернутися до розгляду підтвердженні пільгового стажу» /а.с. 40-41/.

Позивач не погодившись, з таким рішенням звернувся до суду з адміністративним позовом.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у справі врегульовано нормами Конституції України, нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менш 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня1969 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017р. №2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017р. (далі- Закон №2148-VIII) внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV (в редакції Закону від 03.10.2017р. №2148-VIII) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Пунктом 2 розділу XV Закону №1058-ІV ( в редакції Закону №2148-VIII) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Таким чином з 10.10.2017р. (дата набрання чинності Закону №2148-VIII, яким були внесені зміни Закону №1058-ІV) порядок призначення пенсій за списком № 2, одночасно регламентувався двома нормами права: пунктом «б» ст.13 Закону №1058-ІV та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV

Рішенням Конституційного суду України від 23.01.2020р. № 1-р/2020 «У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII» :

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Конституційний суд України у зазначеному рішенні зробив висновок про те, що

норми ст.13, ч.2 ст.14, пункти «б» «г» статті 54 Закону № 1788 (зі змінами, які були внесені до нього) і якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій ст. 8 Конституції України, та порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Відповідно до статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином з 23.01.2020р. (дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. в справі № І-р/2020) діють положення ст. 13 Закону №1788-ХІІ в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, при цьому залишилися чинними відповідні положення Закону №1058-IV.

Тобто з 23.01.2020р. в Україні існують дві норми закону, які одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, за якими пенсії за віком призначаються на пільгових умовах за списком №2: п. «б» ст. 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ та пункт 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VІІІ.

Спірні норми вказаних законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає: 50 років за ст. 13 Закону №1788-ХІІ (у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ); 55 років за п. 5 ч. 2 статті 114 Закону №1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VІІІ.

Щодо позовних вимог, які стосуються зарахування до пільгового стажу за Списком №2 період роботи позивача з 22.08.1989р.по 22.04.1999р. на посаді приладиста у ПАТ «Азовські мастила і Оливи» (далі ПАТ АЗМОЛ), що є достатнім для призначення позивачу пенсії за Списком №2.

Колегія суддів, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи у їх сукупності, погоджується, з висновками суду першої інстанції про те, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 підлягає зарахуванню до пільгового стажу період роботи позивача з 22.08.1989р. по 22.04.1999р. у ПАТ «АЗМОЛ», що становить 9 років 8 місяців та про те, що на позивача не поширюються положення «б» статті 13 Закону №1788-XII, в редакції рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020р., згідно яких працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам, з огляду на таке.

Статтею 12 Закону №1788-XII визначено, що право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Оскільки позивач має пільговий стаж за Списком №2 - 9 років 8 місяців, то на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, останній не досяг віку, необхідного для призначення вказаної пенсії з урахуванням зменшення віку, передбаченого статтею 12 Закону №1788-XII, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців роботи за Списком №2.

Також, стосовно позивних вимог, стосовно включення до страхового стажу позивача період з 01.09.1982р. по 01.07.1984р. та з 30.04.1986р. по 31.07.1989р. навчання у Донецькому політехнічному інституті при призначенні пенсії, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, оскільки позивач у спірний період часу навчалася у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів відповідно до ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», тому відповідач правомірно не зарахував до спеціального стажу позивача період навчання у Донецькому політехнічному інституті період з 01.09.1982р. по 01.07.1984р. та з 30.04.1986р. по 31.07.1989р.з 01.09.1992 по 30.06.1995.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019р. у справі № 643/11758/16-а та від 10.10.2019р. у справі № 676/5212/17.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову у задоволенні заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 16.07.2021р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.07.2021р. у справі №280/3592/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана 02.11.2021р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко