Справа № 334/8574/21
Суддя: Філіпова І. М.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.11.2021
Справа № 334/8574/21
Провадження № 2-а/334/128/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участі секретаря Єременко А. В.,

представника позивача Діордієва О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому зазначає, що 21.10.2021 року старшим державним інспектором Колєснік Н.Г. Державної служби України з безпеки на транспорті відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України №ВМ00000448, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

Згідно вказаної постанови 21.10.2021 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Управління Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н.Г., розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 100, установлено, що 20.10.2021 року о 21 год. 07 хв., за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська обл. зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.410, ДНЗ НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 10,4 % (3,46 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки він з гідно договору оренди автомобіля від 13.03.2020 року передав ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР» в тимчасове користування вантажний транспортний засіб марки DAF модель XF 105.410, 2007 року випуску. Таким чином, на час винесення оскаржуваної постанови позивач не користувався належним йому транспортним засобом, оскільки передав право користування ним згідно договору оренди ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР», отже, правопорушення позивач не вчиняв.

19.11.2021 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якій відповідач проти позову заперечує, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. відповідач вказує, що відповідно до ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Оскільки у Єдиному реєстрі транспортних засобів не має відомостей про зміну користувача транспортного засобу, а позивачем не надано доказів, що така інформація до вказаного реєстру внесена, відповідальність повинна нести фізична особа, за якою зареєстрований транспортний засіб ОСОБА_1 . Окрім того, ст. 279-7 КУпАП передбачено випадки звільнення від адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, проте позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснив, що позивачем було належним чином оформлено договір оренди, ТОВ «ТК Партнер» було оформлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тому позивач не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.11.2021 року проти позову заперечувала, стверджувала, що у Єдиному державного реєстрі транспортних засобів відсутня інформація про користувача транспортного засобу ТОВ «ТК Партнер», саме у позивача є обов`язок щодо внесення вказаної інформації до вказаного Реєстру, яким він не скористався. У судове засідання 24.11.2021 року представник відповідача не з`явилася, надала суду додаткові письмові пояснення та просила проводити судове засідання без її участі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серія ВМ №00000448 від 21.10.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Згідно постанови 21.10.2021 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Управління Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н.Г., розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 100, установлено, що 20.10.2021 року о 21 год. 07 хв., за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська обл. зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.410, ДНЗ НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 10,4 % (3,46 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132? Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за здійснення внутрішніх автомобільних перевезень пасажирів і вантажів на території України транспортними засобами, зареєстрованими в інших державах, або міжнародних двосторонніх чи транзитних перевезень пасажирів і вантажів без відповідного дозволу, а також порушення особливих умов і правил, зазначених у ліцензії на здійснення міжнародних автомобільних перевезень пасажирів і вантажів.

Відповідно до ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно копії договору оренди транспортного засобу 13.03.2020 року між ОСОБА_1 як орендодавцем та ТОВ «ТК ПАРТНЕР» як орендарем укладено договір оренди транспортного засобу, відповідно до якого орендодавець передає у користування, а орендар приймає у користування за плату транспортний засіб марки DAF модель XF 105.410, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , тип спеціалізований вантажнийспеціалізований сідловий тягач-Е, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком по 13.03.2023 року, з правом використання його на території України та за кордоном.

На підставі Договору оренди автомобіля від 13.03.2020 року ОСОБА_1 передав, а ТОВ «ТК ПАРТНЕР» прийняло в тимчасове користування вантажний транспортний засіб марки DAF модель XF 105.410, 2007 року випуску, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі від 13.03.2020 року.

Між ТОВ «ТК ПАРТНЕР» та ТОВ «ТД Промсервіс» 20.10.2021 року укладено Договір-заявку на перевезення вантажу №21/20-10 з м. Кривий Ріг до м. Умань. Перевезення здійснювалось автомобілем DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом KOGEL SN24, реєстраційний номер НОМЕР_3 , водієм ОСОБА_2 20-21.10.2021 року, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 21/20-1 від 20.10.2021 року, рахунком на оплату №1172 від 21.10.2021 року за надані транспортні послуги та актом здачі- приймання робіт (наданих послуг) №1172 від 21.10.2021 року.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 видане ТСЦ 2341, 13.03.2021 року, ТОВ «ТК ПАРТНЕР» на транспортний засіб марки DAF модель XF 105.410, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , тип спеціалізований вантажнийспеціалізований сідловий тягач-Е, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому у п. С. 4 вказано не є власником.

Так, статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016р. у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Проте відповідач, стверджуючи, що відомості про користувача вказаного транспортного засобу не внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не надав жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, відповідачем жодних документів щодо законності їх дій до суду не надано.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП в повній мірі.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Позивач зазначає про те, що він не є субє`ктом вчинення вказного адміністративного правопорушення, оскільки передав транспортний засіб у користування ТОВ «ТК ПАПТНЕР» та надав належні докази на підтвердження вказаних обставин. В свою чергу, будь - яких належних доказів, які б свідчили про інше, відповідачем суду не надано, а в матеріалах справи як доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Жодних доказів, які б спростували обставини зазначені у позовній заяві, чи обґрунтували законність винесення постанови, підтверджуючи обставини у ній зазначені, до суду відповідачем не подано.

Таким чином, суд вважає, що не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132 - 2 КУпАП.

Враховуючи, що відповідачем не доведено позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132- 2 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП відносно позивача - закриттю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 77, 134, 241-246, 257, 262, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серія ВМ №00000448 від 21.10.2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , юридична адреса: м. м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14.

Суддя: Філіпова І. М.