Справа № 280/4353/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/4353/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року

у справі № 280/4353/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду Запорізькій області, які полягають у відмові йому призначити пенсію за віком, у зв`язку із відсутністю трудового стажу та не зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 24.11.1980 року, у зв`язку із відсутністю запису про звільнення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області включити і зарахувати до його загального страхового стажу період роботи з травня 1976 року по лютий 1978 року у колгоспі "Росія" (с. Преображенка Оріхівського району Запорізької області), період проходження військової служби у Збройних Силах з 08.05.1978 року по 12.05.1980 року, період роботи з 24.11.1980 року по грудень 2000 року "водителем 3-го класса" на птахофабриці "Оріхівська" (з 01 вересня 1990 року - птахорадгосп "Нестерянський", з 17 липня 1996 року - відкрите акціонерне товариство "Нестерянська птахофабрика") с. Нестерянка Оріхівського району Запорізької області, період провадження підприємницької діяльності з 01.01.2001 року по 19.01.2017 року, призначити і нарахувати пенсію за віком та провести виплату пенсії.

В обґрунтування позову позивач вказує про порушення конституційних прав на справедливий соціальний захист з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Зазначає, що має необхідний загальний страховий стаж та надав достатню кількість документів, що у повній мірі визначають за ним право на отримання пенсії за віком. Утім, відповідач безпідставно не визнає таке право та за результатами розгляду його звернення приймає протиправне рішення про відмову у призначенні бажаної пенсії, мотивуючи це відсутністю достатньої кількості необхідного стажу та не можливістю зарахування до його (стажу) складу спірних періодів трудової діяльності, служби в армії, а також часу провадження підприємницької діяльності внаслідок не надання додаткових документів, а також дефектністю записів трудової книжки.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у відмові призначити позивачеві пенсію за віком, у зв`язку із відсутністю трудового стажу та не зарахуванні до його страхового стажу періоду роботи з 24.11.1980 року, у зв`язку із відсутністю запису про звільнення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області включити і зарахувати до загального страхового стажу позивача, період роботи з 24.11.1980 року по 30.09.1998 року "водителем 3-го класса" на птахофабриці "Оріхівська" (з 01 вересня 1990 року - птахорадгосп "Нестерянський", з 17 липня 1996 року - відкрите акціонерне товариство "Нестерянська птахофабрика") с. Нестерянка Оріхівського району Запорізької області, призначити та виплачувати йому пенсію за віком.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги допустився порушень норм процесуального права, адже помилково вважав поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду із цим позовом попри висновки Верхового Суду, викладені у постанові від 21.02.2020 року у справі № 340/1019/19, а також порушення норм матеріального законодавства з приводу зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 24.11.1980 року по 30.09.1998 року не врахувавши наявну дефектність записів його трудової книжки напроти цього періоду. Також вказав на відсутність в рішенні суду дати, з якої слід призначити пенсію.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у червні 2020 року звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №85 від 09.06.2020 позивачеві відмовлено у призначенні такої пенсії з мотивів відсутності необхідного страхового стажу (27 років). При цьому, у рішенні вказано, що до його (стажу) складу не зараховано період роботи з 24.11.1980 року через відсутність запису про звільнення.

Листом від 22.06.2020 №0800-0217-8/29354 позивача повідомлено про прийняте рішення за наслідками розгляду його заяви.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні бежевої пенсії протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із протиправності мотивів відповідача, якими він керувався при прийнятті рішення про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком та не зарахуванні спірних періодів трудової діяльності до його загального страхового стажу.

Суд визнав за позивачем право для зарахування періоду роботи з 24.11.1980 року по 30.09.1998 року "водителем 3-го класса" на птахофабриці "Оріхівська" до загального страхового стажу позивача попри відсутність запису про звільнення, зазначивши, що будь-які недоліки трудової книжки не надають відповідачу можливості застосовувати до позивача негативні наслідки у вигляді не врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Визначаючись із найбільш ефективним способом відновлення порушеного права суд виходив із протиправності дій відповідача щодо прийняття рішення про відмову у призначенні позивачеві бажаної пенсії та зобов`язав його вчинити дії із її (пенсії) призначення.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, обставинам справи та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Спір між сторонами виник з приводу не зарахування органом Пенсійним фонду періоду роботи позивача з 24.11.1980 року по 30.09.1998 року до його загального страхового стажу. Усі інші, періоди, що визначені позивачем у позовній заяві зараховані до його (стажу) складу до моменту прийняття рішення суду першої інстанції у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(надалі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно із ст.24 Закону України №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 27 років у випадку позивача.

Як вже встановлено судом, досягнувши 60 річного віку, позивач у червні 2020 року звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначенні пенсії за віком у відповідності до статті 26 Закону України №1058-IV.

Проте, відповідачем відмовлено позивачеві у призначенні такої пенсії з мотивів відсутності необхідного страхового стажу (27 років) із зазначенням того, що періоди роботи останнього з 24.11.1980 року не зараховано до страхового стажу у зв`язку з наявністю у трудовій книжки напроти вказаного періоду певних недоліків, зокрема, через відсутність запису про звільнення.

Надаючи оцінку вказаним доводам Пенсійного органу колегія суддів входить із того, що відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України.

Так, пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, відповідно до вказаних приписів законодавства, обов`язок щодо підтвердження трудового стажу на підставі відповідних довідок, покладається на особу, яке звертається із заявою про призначення пенсії, у разу відсутності у неї (особи) трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжки відсутні необхідні записи.

Колегія суддів, досліджуючи копію трудової книжки позивача відмічає, що напроти періоду його роботи з 24.11.1980 року по 30.09.1998 року "водителем 3-го класса" на птахофабриці "Оріхівська" (з 01 вересня 1990 року - птахорадгосп "Нестерянський", з 17 липня 1996 року - відкрите акціонерне товариство "Нестерянська птахофабрика") наявні усі необхідні записи, які є належними та допустимими доказами підтвердження страхового стажу позивача.

Суд першої інстанції слушно врахував правову позицію Верховного Суду у постановах від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії. А відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що періоди роботи позивача з 24.11.1980 року по 30.09.1998 року підлягає зарахуванню до його загального страхового стажу для нарахування/призначення пенсії.

З приводу дати, з якої позивачеві слід призначити пенсію колегія суддів зазначає, що пунктом 1 частини 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Ураховуючи приписи наведеної норми, у позивача право на отримання бажаної пенсії виникло 04.06.2020 року, тобто з дня звернення за нею.

Зважаючи, що таке питання закріплено на законодавчому рівні, відсутні підстави стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального права при прийнятті оскарженого судового акту.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до позивача наслідків пропуску строку звернення до суду із цим позовом, оскільки відповідач протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань та допускає протиправну бездіяльність з приводу відмови у призначенні позивачеві бажаної пенсії за відсутності на це законних підстав, що свідчить про триваючий характер такої бездіяльності.

Колегія суддів зазначає, що принцип «належного урядування» є дотичним і до пенсійних спорів. Вочевидь, що таке сталося з неналежного виконання службовими особами держави своїх посадових обов`язків і тому зоною відповідальності саме держави є те, що сума пенсії є протиправно й своєчасно не нарахована позивачеві. І всі помилки та прорахунки в цій сфері є саме помилками, які могли з`явитись лише як наслідок «неналежного урядування». Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і органи ПФУ, зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді невиплати суми пенсії з моменту першочергово звернення за нею, в тому числі застосовуючи обмежений строк звернення за захистом своїх порушених прав, та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Посилання відповідача на правову Верхового Суду, викладену у постанові від 21.02.2020 року у справі № 340/1019/19 колегією суддів до уваги також не приймається, оскільки вона не є релевантною до спірних правовідносин, адже у ній вирішувалися питання щодо можливості застосування до особи наслідків пропуску строку звернення до суду, якій пенсію вже було призначено, тоді як в цій справі відповідачем у такому праві позивача було обмежено за відсутності на це законних підстав.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим відсутні передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування або зміни оскарженого судового акту.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 280/4353/21залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко