Справа № 380/14532/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року

справа №380/14532/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Гулій М.Р.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - Укртрансбезпека, відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача №215424 від 21.07.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що здійснення габаритно-вагового контролю відбулося з порушенням Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, без участі представника суб`єкта господарювання та без дослідження всіх обставин справи. Зазначає, що 25.05.2021 перевезення вантажу здійснювалось на підставі товарно-транспортної накладної № 250501 від 25.05.2021, яка і підтверджує повну масу транспортного засобу в розмірі 40,200 тонн, а не 41,450 тонн, як вказано у талоні зважування. Звертає увагу на складання акта № 0051660 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 25.05.2021 та акта № 288207 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.05.2021 у відсутності водія, що є порушенням п.п. 18, 20, 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті. Враховуючи наведене, вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою від 06.09.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач 07.10.2021 подав до суду відзив на позовну заяву (вх. №73002), в якому просив суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що 25.05.2021 контролюючими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача встановлено, що навантаження на строєну вісь становило 23750 кг при нормативно допустимому 22000 кг., а також, що позивачем здійснено перевезення вантажу з перевищенням габаритно-вагових обмежень без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, передбаченого ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Також вказував, що водій позивача надав для перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ТТН, водночас, відмовився від підпису документів, складених за наслідками проведення габаритно-вагового контролю. Наголосив, що зважування проведено сертифікованими вагами, призначеними для автоматичного зважування транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. З огляду на викладене, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Протокольною ухвалою суду від 19.10.2021 закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань, пов`язаних з розглядом справи, суду не надав.

Заслухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_2 , всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець 07.06.2000 Золочівською районною державною адміністрацією Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 .

Основним видом діяльності позивач за КВЕД є 49.41 вантажний автомобільний транспорт (основний).

Автомобіль (сідловий тягач) марки Volvo, модель FN 13.460, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом Stas, модель SА33-6К, д.н.з. НОМЕР_3 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвами про державну реєстрацію транспортних засобів, наявними в матеріалах справи.

25.05.2021 під час руху за маршрутом на ділянці автомобільної дороги М-12 312 км. Хмельницької області (368 км.) водія вантажного автомобіля ОСОБА_2 було зупинено посадовими особами Придніпровського управління Укртрансбезпеки для проведення зважування.

Відповідно до акта № 0051660 від 25.05.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, за результатами габаритно-вагового контролю суб`єкта перевірки ОСОБА_1 автомобіля (сідловий тягач) марки Volvo, модель FN 13.460, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом Stas, модель SА33-6К, д.н.з. НОМЕР_3 , встановлена фактична маса 41,45 тонн, при допустимій 40.00 тонн.

Також посадовими особами відповідача в ході перевірки складено довідку № 028986 від 25.05.2021 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, в якій зафіксовано навантаження на осі автомобіля марки Volvo, модель FN 13.460, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом Stas, модель SА33-6К, д.н.з. НОМЕР_3 : 1) 7150, 2) 10550, 3) 8050, 4) 7750, 5) 7950. Повна маса транспортного засобу 41450 кг.

До вказаної довідки долучено талон зважування, що відбулось 25.05.2021 о 19:15 год., яке підтверджує результати зважування - 41,450 тонн., в том числі по осях: 1) 7150 кг, 2) 10550 кг, 3) 8050 кг, 4) 7750 кг, 5) 7950 кг.

При зважуванні встановлено, що в порушення ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», ФОП ОСОБА_1 надавались послуги з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 вказаного Закону, а саме: відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними, уповноваженими органами у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових норм від 5% до 10% включно.

Посадовими особами відповідача складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №288207 від 25.05.2021.

В графі «Пояснення водія про причини порушень» зазначено: водій з актом ознайомлений, від підпису та пояснень відмовився.

21.07.2021, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ФОП ОСОБА_1 , враховуючи те, що таким допущено 25.05.2021 в Хмельницькій області перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за що передбачена ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», Західне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки постановило стягнути з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф в сумі 8500,00 грн.

Не погодившись з цією постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02. 2015 №103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п. 2, 15 п.5 Положення).

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

На виконання вимог ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 було затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, відповідно до п. 15 якого передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених ст.ст. 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007№ 879 було затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні з метою визначення механізму здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно підп. 3 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно п. 16 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Згідно п. п. 18, 20 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час габаритно-вагового конролю транспортного засобу автомобіля (сідловий тягач) марки Volvo, модель FN 13.460, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом Stas, модель SА33-6К, д.н.з. НОМЕР_3 , встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Зокрема, встановлено перевищення нормативів навантаження на строєну ось автомобіля на 1,375 тонну, що становить більше 5%.

Позивач, як на відсутність порушення ним ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», покликається на товарно-транспортну накладну, на підставі якої здійснювалось перевезення товару і в якій нібито зазначена реальна вага вантажу разом з автомобілем.

Так, згідно наявної в матеріалах справи вказаної товарно-транспортної накладної № 250501 від 25.05.2021 автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу автомобілем Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 - лушпиння соняшникового пресованого гранульованого вагою брутто 40,200 тонн, нетто 25,000 тонн, тара 15,200 тонн.

Водночас, суд зазначає, що посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортної накладної, з урахуванням нормативної ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постанові від 31.07.2019 у справі № 802/518/17-а.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Тобто, у разі відсутності спеціального дозволу , який дає право на рух автомобільними дорогами України, у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових норм допустимою фактичною масою для транспортного засобу позивача (з урахуванням його особливостей) є фактична маса 40 тонн, навантаження на строєну вісь - 22 тонни.

При цьому, в контексті п. 22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі № 803/1540/16.

Як випливає з талону зважування № 575 від 25.052021, повна маса транспортного засобу становить 41450 кг, навантаження на осі: 1) 7150 кг, 2) 10550 кг, 3) 8050 кг, 4) 7750 кг, 5) 7950 кг.

При цьому, позивач покликається на масу його транспортного засобу, зазначену в ТТН № 252501 від 25.05.2021, - 40,200 тонн, що вже є більше 40,00 тонн., а, отже, вже вимагає від ФОП ОСОБА_1 одержання дозволу на перевезення.

Крім того, слід вказати, що зважування під час проведення перевірки здійснювалось на сертифікованих вагах, відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинного до 21.01.22, як того і вимагає п. 12 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Зважування відбувалось в автоматичному режимі, що виключає втручання уповноважених осіб Укртрансбезпеки в процес.

За результатами зважування роздруковано талон № 575 від 25.05.2021, в якому зафіксовано перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм транспортного засобу позивача.

Щодо покликання позивача на недотримання уповноваженими особами Укртрансбезпеки вимог п. 21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, то суд вказує наступне.

Відповідно до п. 21 вказаного Порядку у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Водночас, бездіяльність відповідача щодо зупинення транспортного засобу не оскаржується позивачем та не впливає на правомірність оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 215424 від 21.07.2021.

Щодо твердження позивач про порушення відповідачем п. 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю в частині ненадання водієві транспортного засобу довідки про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, то суд зазначає наступне.

З наявних в матеріалах справи копій акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових парламентів № 0051660 від 25.05.2021, акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №288207 від 25.05.2021 вбачається, що водій з вказаними документами ознайомлений, від підпису та пояснення відмовився.

Надаючи оцінку вказаній обставині про відмову водія ОСОБА_2 від підпису та отримання актів та довідки про здійснення габаритно-вагового контролю, судом враховано, що такі документи складено 25.05.2021, розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відбувся 13.07.2021, пояснення водієм написані лише 20.07.2021, а скарга на дії працівників Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - лише 28.07.2021, тобто через достатньо великий проміжок часу, що ставить під сумнів твердження позивача про порушення відповідачем п. 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю в частині ненадання водієві транспортного засобу довідки про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Допитаний в судовому засіданні як свідок водій ОСОБА_2 зазначив, працює у ФП ОСОБА_1 близько 5 років. Маршруту 25.05.2021 не пам`ятає. Після нагадування вказав, що його зупинили працівники Укртрансбезпеки в с. Летичів Хмельницької області, зважили автомобіль. Ваги показали вагу в 41,530 тонн, що є невірним. Зазначив про поганий стан дороги, на якій стояли ваги. За насідками проведення зважування документів йому видано ніяких не було.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_2 та надаючи їм оцінку, суд зазначає, що такі суперечать іншим доказам, зібраним у справі.

Також суд звертає увагу на той факт, що водій ОСОБА_2 тривалий час працює у ФОП ОСОБА_1 та, відповідно, може давати показання на користь свого роботодавця.

Таким чином, суд відхиляє показання свідка як доказ у справі.

Крім того, необхідно звернути увагу на той факт, що підписи ОСОБА_2 на його пояснювальній записці від 20.07.2021 та на присязі свідка від 25.11.2021 візуально відрізняються, що свідчить про те, що свідок пояснювальну записку від 20.07.2021 не складав та не підписував.

Щодо тверджень позивача про порушення порядку розгляду його справи посадовими особами Західного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, то суд вказує, що позивачем не наведено жодних обґрунтувань такого.

Більше того, ФОП ОСОБА_1 одержав пакет документів для розгляду його справи поштою 15.06.2021, про що він сам зазначає в позовній заяві. На розгляді 13.07.2021 був присутній, що підтверджується наявною в матеріалах справи власноручною розпискою.

Таким чином, з урахуванням всього викладеного вище, суд дійшов висновку про доведення в ході розгляду справи факту перевищення транспортним засобом ФОП ОСОБА_1 автомобілем (сідловий тягач) марки Volvo, модель FN 13.460, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом Stas, модель SА33-6К, д.н.з. НОМЕР_3 , 25.05.2021 габаритно-вагових параметрів, а саме - перевищення навантаження на строєну вісь транспортного засобу 23,75 тонни при гранично допустимому 22,00 тонни, без відповідного дозволу, що має наслідком настання відповідальності, передбаченої ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на викладене вище, оскаржувана постанова відповідача від 21.07.2021 № 215424 прийнята правомірно, а, отже, не підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 вказаного Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки прийняте відповідачем рішення повністю відповідає вимогам, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України для рішень суб`єктів владних повноважень.

Судові витрати згідно ст. 139 КАС України в цій справі розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати в цій справі стягувати не належить.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.12.2021.

Суддя Потабенко В.А.