Справа № 689/2070/21
Суддя: Соловйов А. В.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2070/21
Провадження 2-а/689/41/21
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2021 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Соловйова А.В.,

при секретарі Цмикайло Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.10.2021 р. БАА№146926.

У позовній заяві посилається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за те, що 10.10.2021 р. близько 15:15 год. на а/д М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" 87 км, він, керуючи автомобілем MAN TGХ 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом TAD Jumbo-32-3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж без відповідних дозвільних документів органів Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України. Посилається на недоведеність інспектором його вини, не проведення належної перевірки вантажу, в порядку, встановленому Порядком, затвердженим ПКМУ №879 від 27.06.2007 р., у зв`язку із чим вважає голослівними посилання на його великогабаритність.

Відповідач проти позову заперечив з мотивів. зазначених у відзиві. Зазначав, що ОСОБА_1 10.10.2021 р. здійснював рух великогабаритним транспортним засобом, та перевозив великогабаритний вантаж - культиватор сільськогосподарський - без відповідних дозвільних документів органів Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, а тому притягнення останнього до адміністративної відповідальності є правомірним. Посилається на ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до якої поліцейський має право вимагати надання відповідних документів, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. П. 22.5 ПДР встановлює, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі перевищення встановлених габаритів чи ваги, чи навантаження на вісь хоча б одним із них. П. 4 ПКМУ від 18.01.2001 р. «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» вимагає отримання попереднього дозволу на участь у дорожньому русі, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Нацональної поліції. Факт порушення вважає належно зафіксованим, докази порушення - пред`явленими позивачу, який під час винесення постанови був присутній. Водночас визнав, що патрульний поліцейський не здійснював габаритно-вагового контролю, а здійснив контроль за дотриманням законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В судове засідання сорони не зявились, просили розглядати справу без їх участі.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Постановою про адміністративне правопорушення БАА№146926 від 10.10.2021 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за те, що 10.10.2021 р. близько 15:15 год. на а/д М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" 87 км, він, керуючи автомобілем MAN TGХ 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом TAD Jumbo-32-3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж, без відповідних дозвільних документів органів Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України. Вантажем, який відповідач вважає великогабаритним, був сільськогосподарський культиватор, модель і марка якого у постанові не зазначені. Відповідного дозволу на участь у дорожньому русі із таким вантажем позивач не пред`явив.

Ці обставини сторонами не заперечуються.

Посилання відповідача на роз`яснення позивачеві його прав, наявність у патрульного поліцейського підстав для зупинки транспортного засобу, пред`явлення вимоги надати відповідні документи до уваги не приймаються як такі, що не стосуються суті спору. Позивач на такі обставини не посилався, не визначав їх як підставу позову.

Згідно із ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Таких відомостей постанова не містить. Посилаючись у відзиві за запис відео реєстратора, відповідач не надав суду такий запис, а відповідно безпідставно посилається на нього як на доказ своїх заперечень.

Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять належних доказів того, що вантаж, який перевозив позивач, є великогабаритним. Постанова не містить посилання на марку і модель такого вантажу, що унеможливлює визначення його вагових та габаритних характеристик з відкритих джерел інформації.

Згідно із п. 1.10 ПДР, габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування провоиься посадовими осоами Укртранспбезпеки та працівниками відповідних підрозділів МВС відповідно до п. 3 Порядку , затвердженого наказом Мінінфрастрктури України, МВСУ від 10.10.2013 р. №1007/1207. Сам порядок проведення габаритно-вагового контролю регулюється Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим ПКМУ №879 від 27.06.2007 р..

Цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. Відповідно до п. 6 порядку, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю працівниками відповідних служб.

Відповідачем визнано, що такий контроль не здійснювався, а позивач був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, оскільки не пред`явив спеціальний дозвіл, який патрульний поліцейський вважав таким, що є великогабаритний.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак, посилання на жоден з вище вказаних доказів у винесеній оскаржуваній постанові немає. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Оскаржувана постанова містить лише описання адміністративного правопорушення та не містить усіх відомостей, передбачених п. 5 Розділу IV Інструкції №1395. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, належних доказів вчинення позивачем відповідного правопорушення суду наведено не було, в оскаржуваній постанові вони не зазначені та з матеріалів справи не вбачаються.

При цьому, ч. 1 ст. 132-1 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Водночас, відповідно до примітки до цієї статті, дія ч. 1 цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 р.), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів. У своєму рішенні від 10.02.1995 р., у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

За недоведеністю події і складу адміністративного правопорушення, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, позов слід задовольнити.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 77, 241-246 КАС, суд

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Постанову БАА№146926 від 10.10.2021 р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським 1 батальйону 2 роти УПП в Миколаївській області Марченко О.І., про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, визнати протиправною та скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП згідно постанови БАА№146926 від 10.10.2021 р. - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Миколаївській області департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 454,00 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Соловйов