Справа № 127/29433/21
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/312/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Щербатюк І.Б.

за участю

представника позивача: Мельника О.В.

представника відповідачів: Ковальчука Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/29433/21 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління Патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Карасьова Михайла Михайловича, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, який мотивований тим, що 19.10.2021 Інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Карасьовим Михайлом Михайловичем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАО №4925397 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 19.10.2021 о 19 год. 45 хв. в м. Вінниці по вул. Келецька, 104, керував автомобілем марки Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначені в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що 19.10.2021 о 19:45 годині, він рухався на автомобілі Hyundai Tucson, в АДРЕСА_1 , від будинку своєї матері що проживає по АДРЕСА_2 до свого будинку на цій же вулиці. Перед початком руху перевірив технічний стан свого автомобіля, належність роботи лівої та правої фари в режимі ближнього світла та в цілому. Обидві фари світили, і ніяких поломок у зовнішньому освітленні автомобіля не було.

Виїхавши з двору, він поїхав до себе додому у напрямку перехрестя вулиць Келецька та Ляля Ратушна. На відрізку ділянки дороги між перехрестям вулиць Квятека та Воїнів Інтернаціонілістів, рухаючись позаду нього та застосувавши проблискові маячки червоно-синього кольору його зупинив патрульний автомобіль поліції, з якого вийшли інспектори: лейтенант Карасьов М.М. та сержант Голуб Д. Попросили передати їм для перевірки документи на транспортний засіб, посвідчення водія, та повідомили про причину зупинки.

Вийшовши з автомобіля, позивач побачив, що у нього перестала світити ліва фара у режимі ближнього світла, але світилися протитуманні дублюючі фари, які теж відносяться до систем ближнього світла.

Позивач пояснив працівнику поліції, що ймовірно ліва фара у режимі ближнього світла перестала працювати після потрапляння автомобіля у яму чи після переїзду через трамвайну колію, після чого замінив лампочку, що перегоріла на місці зупинки, але це ніяк не вплинуло на дії поліцейського, оскільки він не зважаючи на усунення поломки виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Проте, жодних доказів про те, що позивач свідомо та навмисно розпочав рух транспортним засобом у якому не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла матеріали справи не містять.

Крім того, на думку позивача, відповідачем грубо порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову серії ЕАО №4925397 від 19.10.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою від 03.11.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора Управління Патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Карасьова Михайла Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

Ухвалою суду від 22.11.2021 задоволено клопотання позивача та до участі у справі в якості співвідповідача залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, на думку відповідача, вимоги позивача є безпідставними. Так, під час патрулювання 19.10.2021 року в місті Вінниця по вул. Келецькій Інспектором роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Карасьовим Михайлом Михайловичем було зупинено автомобіль Hyndai Tucson д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3. «в» ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Представник відповідача зазначає, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Враховуючи зазначене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В якості доказів до відзиву додано відео, на якому, на думку представника відповідача, зафіксовано вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Мельник О.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів Ковальчук Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.10.2021 Інспектором роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Карасьовим Михайлом Михайловичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАО №4925397 від 19.10.2021, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 19.10.2021 року о 19 год. 43 хв. в м. Вінниці по вул. Келецька, 104, керував автомобілем марки Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі частина перша статті 121 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено Інспектором роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Карасьовим Михайлом Михайловичем.

Згідно з частиною першою статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як уже зазначалося та вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивач керуючи транспортним засобом порушив вимоги ПДР, а саме керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в. ПДР України.

Згідно з пунктом 31.4.3.в ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема з несправними зовнішніми світловими приладами: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до пункту 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

В позовній заяві позивач зазначає про те, що перед початком руху перевірив технічний стан свого автомобіля, належність роботи лівої та правої фари в режимі ближнього світла та в цілому. Обидві фари світили, і ніяких поломок у зовнішньому освітленні автомобіля не було. Несправність лівої фари в режимі ближнього світла він виявив в дорозі під час руху автомобіля. Після зупинки автомобіля працівниками поліції він замінив лампочку, що перегоріла на місці зупинки, однак працівники патрульної поліції не зважаючи на це винесли постанову про накладення адміністративного стягнення.

Дана обставина не була спростована відповідачем.

Судом було оглянуто наданий до відзиву на позов представником відповідача диск з відеозаписом обставин правопорушення.

Дослідивши даний відеодоказ в судовому засіданні було встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 . Позивачу, повідомлено про те, що у нього виявлено технічну несправність автомобіля, а саме: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Водій пояснює працівнику поліції про, те що при виїзді з дому лампа горіла та під час руху автомобіля сталася несправність. Після цього водію запропоновано надати документи. Водій замінив лампочку, що перегоріла на місці зупинки транспортного засобу та продемонстрував це працівникам поліції. Після чого, працівник поліції, не зважаючи на те, що водій неодноразово пояснює, що при виїзді з дому лампа лівої фари в режимі ближнього світла горіла та технічна несправність автомобіля виникла під час руху автомобіля та усуває несправність на місці зупинки, як того вимагають ПДР, виносить постанову про порушення правил дорожнього руху, копію якої надає водію.

Тобто працівник поліції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що технічна несправність автомобіля виникла під час руху транспортного засобу, яку водій усунув на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції, та всупереч відсутності доказів того, що позивач свідомо та навмисно розпочав рух транспортним засобом у якому не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За правилами встановленими статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, тоді як суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності протиправного діяння та вини особи у вчиненні нею адміністративного правопорушення.

Однак, жодних доказів того, що водій ОСОБА_1 свідомо та навмисно розпочав рух транспортним засобом, у якому не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла матеріали справи не містять.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення відповідач, як посадова особа УПП у м. Вінниця, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

Проте, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. (ч. 2 ст. 251 КУпАП)

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені статтею 251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП не може бути здійснено, за відсутності доказів вчинення такого правопорушення.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕАО №4925397 від 19 жовтня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Карасьовим Михайлом Михайловичем та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 121, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАО №4925397 від 19 жовтня 2021 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Карасьовим Михайлом Михайловичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Інспектор Управління Патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції Карасьов Михайло Михайлович, місце роботи: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя: