Справа № 420/12686/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/12686/21
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року по справі № 420/12686/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, Державного бюро розслідувань, Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича, Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві про визнання протиправними дії, визнання незаконним п.2.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 від 29.06.2021р. №373, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 щодо видання наказу №373 від 29.06.2021 року в частині віднесення до службової інформації у пункті 2.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей щодо встановлення розміру, нарахування і виплати особам рядового та начальницького складу органу ДБР грошового забезпечення;

- визнати незаконним пункт 2.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 №373 від 29.06.2021 року, яким віднесено до службової інформації відомості щодо встановлення розміру, нарахування і виплати особам рядового та начальницького складу органу ДБР грошового забезпечення;

- зобов`язати Державне бюро розслідувань вилучити пункт 2.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 №373 від 29.06.2021 року, яким віднесено до службової інформації відомості щодо встановлення розміру, нарахування і виплати особам рядового та начальницького складу органу ДБР грошового забезпечення і з дня набрання судовим рішенням законної сили надати до суду звіт про виконання судового рішення;

- визнання протиправною бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича щодо відмови у наданні публічної інформації на запит на інформацію ОСОБА_1 від 18.05.2021 року про надання копій розрахунково-платіжної відомості про нарахування та виплату заробітної плати начальника Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві Агакаряна Рустама Сашовича від часу зарахування на посаду по теперішній час;

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві повторно розглянути запит ОСОБА_1 про надання копії розрахунково-платіжної відомості про нарахування та виплату заробітної плати начальника Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві Агакаряна Рустама Сашовича від часу зарахування на посаду по теперішній час і з дня набрання судовим рішенням законної сили надати до суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року у справі №420/12686/21 заяву Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві - задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, Державного бюро розслідувань, Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича, Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві про визнання протиправними дії та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 по адміністративним справам №420/12686/21, №420/11032/21 (суддя Танцюра К.О.) та №420/12687/21 (суддя Потоцька Н.В.) - є майже ідентичними.

Не погодившись із вищевказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що Марія Горнецька не уповноважена представляти інтереси ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, Державного бюро розслідувань, Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича. Також, окружним адміністративним судом не наведено жодного прикладу умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, серед іншого, у вчиненні дій неспівмірних із наслідками до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи. Як стверджує скаржник, у даному випадку немає спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що не дозволяє суду обґрунтовано посилатися на ч.1 ст.240 КАС України, як на підставу для залишення позову без розгляду.

Згідно із поданим Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві до суду апеляційної інстанції відзивом на апеляційну скаргу Горнецька Марія Вікторівна уповноважена вчиняти дії від імені Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві. Також, відповідач зазначає, що діяльність директора ТУ ДБР у м.Миколаєві послідовно походить із повноважень самого Державного бюро розслідувань, яке здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління та спрямована виключно на комплексну практичну реалізацію останніх. На думку відповідача, очевидним є подання ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду позовів до одного й того ж відповідача, з тим самим предметом та з однакових підстав, що в силу ч.1 ст.240 КАС України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до поданого Державним бюро розслідувань до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представник зловживають наданими їм правами. З огляду на подання ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду позовів, вимоги у яких у відповідних частинах є ідентичними, скеровані одним і тим же позивачем до одних і тих же відповідачів, обґрунтовуються одними і тими ж підставами, на думку Державного бюро розслідувань, судом першої інстанції належним чином надано оцінку відповідним діям скаржника, за наслідками чого було постановлено оскаржувану ухвалу при повному з`ясуванні та доведеності встановлених судом обставин, що мають значення для справи, із відповідністю висновків суду встановленим судом обставинам, внаслідок правильного застосування судом відповідних норм процесуального права, що призвело до єдиновірного та правильного вирішення питання щодо залишення позову без розгляду.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, як зазначено в оскаржуваній ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року по справі № 420/12686/21, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, у провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №420/11032/21 (суддя Танцюра К.О.) за позовною заявою ОСОБА_1 до директора Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про визнання протиправною бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича по ненаданню публічної інформації на запит на інформацію ОСОБА_1 від 18 травня 2021 року про надання копії розрахунково-платіжної відомості про нарахування та виплату заробітної плати начальника Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві Агакаряна Рустама Сашовича від часу зарахування на посаду по теперішній час; зобов`язання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві надати ОСОБА_1 копію розрахунково - платіжної відомості про нарахування та виплату заробітної плати начальника Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві Агакаряна Рустама Сашовича від часу зарахування на посаду по теперішній час і з дня набрання судовим рішенням законної сили надати до суду звіт про виконання судового рішення.

Провадження по адміністративній справі №420/11032/21 було відкрито 05.07.2021 року.

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що у провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №420/12687/21 (суддя Потоцька Н.В.), за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, Державного бюро розслідувань, директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 щодо видання наказу № 373 від 29.06.2021 року в частині віднесення до службової інформації у пункті 2.2. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей щодо встановлення розміру, нарахування і виплати особам рядового та начальницького складу органу ДБР грошового забезпечення; визнання протиправним пункту 2.2. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 №373 від 29.06.2021 року, яким віднесено до службової інформації відомості щодо встановлення розміру, нарахування і виплати особам рядового та начальницького складу органу ДБР грошового забезпечення; зобов`язання Державного бюро розслідувань вилучити пункт 2.2. з Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 №373 від 29.06.2021 року, яким віднесено до службової інформації відомості щодо встановлення розміру, нарахування і виплати особам рядового та начальницького складу органу ДБР, грошового забезпечення і з дня набрання судовим рішенням законної сили надати до суду звіт про виконання судового рішення.

Провадження по адміністративній справі №420/12687/21 було відкрито 26.07.2021 року.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 по адміністративним справам №420/12686/21, №420/11032/21 (суддя Танцюра К.О.) та №420/12687/21 (суддя Потоцька Н.В.) - є майже ідентичними.

Випадки, за наявності яких суд наділено повноваженнями залишити позовну заяву без розгляду, наведено у статті 240 КАС України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Умовами за наявності яких можливе застосування вищевказаної підстави для залишення позовної заяви без розгляду є, зокрема, тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають).

Залишення позовної заяви без розгляду, у даному випадку, можливе лише за умови наявності у провадженні суду тотожної справи, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного із наведених елементів унеможливлює застосування даного інституту КАС України.

Предмет позову - це частина позову, яка містить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Вказана вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під адміністративну юрисдикцію.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування. Під підставою позову розуміються обставини, з яких випливає право вимоги позивача, якими позивач їх обґрунтовує. Для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Отже, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю ідентичні за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Натомість, за наслідками дослідження оскаржуваної ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року по справі № 420/12686/21, колегією суддів установлено, що судом першої інстанції не здійснено аналізу підстав позовів у справах №420/12686/21, №420/11032/21 та №420/12687/21 та не зазначено в чому вони співпадають.

Означене позбавляє суд можливості вказувати про тотожність спору.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмітити, що залишаючи позовну заяву без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.240 КАС України окружний адміністративний суд дійшов висновку, що позовні вимоги по справах є майже ідентичними.

Водночас, як установлено апеляційним судом та зазначено вище, можливість застосування до правовідносин приписів п.3 ч.1 ст.240 КАС України у суду виникає за умови повної ідентичності за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Прислівник «майже» означає - так, що трохи не вистачає до чого-небудь (Словник української мови/ Академічний тлумачний словник (1970-1980р.р.).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про неправильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень п.3 ч.1 ст.240 КАС України та залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає за можливе не надавати оцінку іншим доводам сторін, оскільки установлені в межах даного апеляційного розгляду фактичні обставини справи та зроблені колегією суддів висновки належним чином поновлюють права позивача за захистом яких останній звернувся до апеляційного суду.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегією суддів установлено, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Означене, з урахуванням приписів п.1 ч.1 ст.320 КАС України є підставою для скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року по справі № 420/12686/21 та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 240, 292, 311, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року по справі № 420/12686/21 скасувати.

Справу № 420/12686/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, Державного бюро розслідувань, Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича, Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві про визнання протиправними дії, визнання незаконним п.2.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 від 29.06.2021р. №373, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - направити для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Танасогло Т.М.