Справа № 160/16677/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправними дії, визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
16.09.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині проведення розрахунку стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та не включення у цей стаж календарного періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання в Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф.Е.Дзержинського (нині Національна академія внутрішніх справ) та періоди роботи в органах внутрішніх справ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу роботи на посаді судді, календарний період проходження строкової військової служби з 10.10.1967 року по 16.11.1969 року (02 роки 01 місяць 07 днів);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу роботи на посаді судді, половину строку навчання в Київській вищій школі МВС СРСР їм. Ф.Е.Дзержинського (нині Національна академія внутрішніх справ) за період з 24.07.1976 року по 26.07.1979 року (01 рік 06 місяців 01 днів);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу роботи на посаді судді, періоди роботи в органах внутрішніх справ, а саме: - період перебування на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 01.07 1985 року по 15.05 1986 року (10 місяців 1 5 днів), -період перебування на посаді заступника начальника слідчого відділення відділу внутрішніх справ Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 15.05.1985 року по 02.11.1987 року (01 рік 05 місяців 18 днів); - період перебування на посаді начальника слідчого відділення відділу внутрішніх справ Довгинцівського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 02.11.1987 по 05.02.1990 (02 роки 03 місяці 04 дні); - період перебування на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ обласного відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами слідчого Управління УМВС Дніпропетровської області з 01.09.1992 по 10.05.1994 (01 рік 08 місяців 10 днів);
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 19 лютого 2020 року провести перерахунок і виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді згідно з довідкою від 24.02.2020 № Б-с-381, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, починаючи виплати з 19,02,2020 з урахуванням фактично виплачених сум.
21.09.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
21.09.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи позивача.
Ухвала від 21.09.2021 року була отримана відповідачем 08.10.2021 року, що підтверджується розпискою долученою до матеріалів справи, при цьому не було надано до суду відзив на позовну заяву та витребувані судом докази.

02.11.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк для виконання вимог ухвали від 21.09.2021 року та повторно витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

26.11.2021 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що позивачу при призначенні пенсії було розраховано довічне грошове утримання судді у відставці у розмір 90% від суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». На виконання рішення суду від 30.10.2020 року та постанови від 12.04.2021 року по справі №160/9928/20 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача з 19.02.2020 року у розмірі 50% суддівської винагороди. Також вказано, що період проходження строкової служби, час навчання та періоди роботи в органах внутрішніх справ зараховано до загального страхового стажу, зарахувати спірні періоди до стажу, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, крім стажу роботи на посаді судді немає законних підстав. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є суддею у відставці та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці.

24.02.2020 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області позивачеві видана нова довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № Б-с-381 про те, що станом на 18.02.2020 його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 139 993,20 грн., в тому числі: посадовий оклад 75 672,00 грн., доплата за вислугу років 60537,60 грн. (80%), доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 37 83,60 грн.

28.02.2020 року позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року за № Б-с-381.

За результатами розгляду заяви Управлінням відмовлено у здійсненні такого перерахунку, оскільки станом на 01.01.2020 чинними залишались положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), якими було введено певну диференціацію щодо визначення розміру суддівської винагороди та розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці в залежності від проходження кваліфікаційного оцінювання.

Вважаючи протиправними дії та рішення Управління щодо відмови у перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із його заявою від 28.02.2020, позивач звернувся до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 року у справі 160/9928/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю:

- визнано протиправними дії Головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви від 28.02.2020 року на підставі довідки про суддівську винагороду від 24.02.2020 року, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області за № Б-с-381;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.03.2020 року № 2152/03.17-22 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 % грошового утримання працюючого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області, за довідкою Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про суддівську винагороду від 24.02.2020 року за № Б-с-381, виходячи з розміру 139 993 грн. 20 коп., в тому числі : посадовий оклад 75 672,00 грн., доплата за вислугу років (80%) 60 537,60 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 3 783,60 грн., починаючи з 19.02.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.04.2021 року у справі 160/9928/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі № 160/9928/20 скасовано, прийнято у справі № 160/9928/20 нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправними дії та рішення від 26.03.2020 р. № 2152/03.17-22 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки від 24 лютого 2020 року № Б-с-381, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 19.02.2020 року провести перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 відповідно до довідки від 24 лютого 2020 року № Б-с-381, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області з урахуванням раніше виплачених сум;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

22.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з питання пенсійного забезпечення та розрахунку щомісячного довічного утримання судді.

06.08.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №26665-22565/Б-01/8-0400/21 вказано, що за документами пенсійної справи загальний стаж роботи позивача складає 46 років 10 місяців 12 днів (зарахований по 15.10.2013), у тому числі стаж на посаді судді - 19 років 5 місяців 5 днів (50 %). Також, вказано, що стаж роботи судді визначено статтею 137 Закону № 1402-VІІ: До стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах. колишнього СРСР га республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Позивач вважає протиправними вищевказані дії в частині проведення розрахунку стажу роботи, рішення в частині обрахування стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та виплату щомісячного довічного грошового утримання, та дії щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правові позиції щодо гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення, зокрема у рішеннях: від 24.06.1999 №6-рп/99 (справа про фінансування суддів), від 20.03.2002 №5рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 01.12.2004 №19-рп/2004 (справа про незалежність судців як складову їхнього статусу), від 11.10.2005 №8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), від 18.06.2007 №4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), від 03.06.2013 №3рп/2013, від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне утримання суддів у відставці).

Згідно з наявними в матеріалах справи доказами, позивач проходив військову службу та працював зокрема:

- з 10.10.1967 року по 16.11.1969 року військова служба в Збройних Силах СРСР;

- з 24.07.1976 року по 26.07.1979 року слухач Київської вищої школи МВС СРСР ім. Ф. Дзержинського (нині-Національна академія внутрішніх справ);

- з 01.07.1985 року по 15.05.1986 року слідчий відділу внутрішніх справ Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- з 15.05.1986 року по 02.11.1987 року заступник начальника слідчого відділення відділу внутрішніх справ Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- з 02.11.1987 року по 05.02.1990 року начальник слідчого відділення відділу внутрішніх справ Довгинцівського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- з 01.09.1992 року по 10.05.1994 року старший слідчий з особливо важливих справ обласного відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами слідчого управління УВС Дніпропетровської області

- з 07.04.1994 року по 03.10.1999 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- з 04.10.1999 року по 15.10.2013 року суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

Судом встановлено, що відповідачем при перерахунку довічного утримання судді з 19.02.2020 року було зарахований позивачу стаж на посаді судді починаючи з 07.04.1999 року по 15.10.2013 року та становить 19 років 5 місяців 5 днів. Періоди з 10.10.1967 року по 16.11.1969 року військова служба в Збройних Силах СРСР, з 24.07.1976 року по 26.07.1979 року слухач Київської вищої школи МВС СРСР ім. Ф. Дзержинського та періоди роботи в органах внутрішніх справ, а саме: - період перебування на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 01.07 1985 року по 15.05 1986 року, -період перебування на посаді заступника начальника слідчого відділення відділу внутрішніх справ Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 15.05.1985 року по 02.11.1987 року; - період перебування на посаді начальника слідчого відділення відділу внутрішніх справ Довгинцівського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 02.11.1987 року по 05.02.1990 року; - період перебування на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ обласного відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами слідчого Управління УМВС Дніпропетровської області з 01.09.1992 року по 10.05.1994 року не зараховані, оскільки не відносяться до стажу судді відповідно до статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, спір у даній справі виник через неврахування відповідачем до стажу роботи судді роботу позивача слідчим в органах внутрішніх справ, військової служби та навчання.

Суд зазначає, що з 05.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про Вищу раду правосуддя» №1798-19 від 21.12.2016 (далі- Закон №1798-19), яким врегульовано питання пенсійного забезпечення суддів у відставці.

Згідно з абз. 13 п.п.з) п.п.33) п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1798-19, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Аналогічні положення містяться у пункті 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ, який передбачав, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом, на посаду судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позивач призначений з 07.04.1994 року.

На дату призначення позивача на посаду судді діяв Закон України від 15.12.1992 №2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон №2862-XII).

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закон України №2862-XII, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 №865, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (далі - Указ №584/95), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Суд зазначає, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років (ч. 4 ст. 43 Закону №2862-XII).

Відповідно до вимог ч. 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 3-1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України №865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Це підтверджується також положеннями Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року №1798-VIII, яким були внесені зміни в Закон України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

Разом з тим, враховує, що включення до стажу роботи позивача на посаді судді додаткових періодів обумовлює збільшення відсотку грошового утримання, який призначається судді при виході у відставку.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що не зарахування органом ПФУ до відповідного стажу роботи позивача на посаді судді, зокрема, календарного періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання в Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф.Е.Дзержинського (нині Національна академія внутрішніх справ) та періоди роботи в органах внутрішніх справ і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є протиправними.

Аналогічна правова позиція щодо обрахування стажу роботи судді у відставці висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №127/20301/17, від 06.03.2018 у справі №308/6953/17 та від 22.03.2018 у справі №520/5412/17, від 16.05.2018 у справі №800/367/17, від 19.06.2018 у справі №243/4458/17, від 26.03.2019 у справі №720/454/17, від 30.05.2019 у справі №592/2569/17.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що до стажу роботи позивача на посаді судді (окрім безпосереднього періоду роботи на посаді судді) слід додатково зарахувати календарного періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання в Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф.Е.Дзержинського (нині Національна академія внутрішніх справ) та періоди роботи в органах внутрішніх справ, які в свою чергу, також дають право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у відповідному розмірі відсотків від суддівської винагороди (грошового утримання) судді.

Твердження відповідача про необхідність застосування наведених ним положень норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо обчислення стажу судді є помилковими і судом до уваги не беруться, оскільки вони не враховують той факт, що позивач призначений суддею 19.08.1997 року і відповідно до приписів наведеного вище законодавства зберігає визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день його призначення.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Суд звертає увагу, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, встановлений Законом №1402-VIII, визначається з урахуванням трьох складових: 1) стажу роботи на посаді судді; 2) розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; 3) відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ, який діяв 25/10.2013, тобто, на момент призначення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, та яким в абзаці 2 пункту 25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII було визначено, що у випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом №1402-УІІІ, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно, до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Так, судом встановлено, що відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді у відставці визначено, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 29 роки 5 місяців 4 дні, що дає йому право для звільнення з посади судді у відставку.

Отже, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді повинно враховуватись крім роботи на посаді судді (19 років 5 місяців 5 днів), періоду проходження строкової військової служби (02 роки 01 місяць 07 днів), половини строку навчання в Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф.Е.Дзержинського (нині Національна академія внутрішніх справ) (01 рік 06 місяців 01 днів) та періоди роботи в органах внутрішніх справ а саме: - період перебування на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 01.07 1985 по 15.05 1986 (10 місяців 1 5 днів), -період перебування на посаді заступника начальника слідчого відділення відділу внутрішніх справ Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 15.05.1985 по 02.11.1987 (01 рік 05 місяців 18 днів); - період перебування на посаді начальника слідчого відділення відділу внутрішніх справ Довгинцівського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 02.11.1987 по 05.02.1990 (02 роки 03 місяці 04 дні); - період перебування на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ обласного відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами слідчого Управління УМВС Дніпропетровської області з 01.09.1992 по 10.05.1994 (01 рік 08 місяців 10 днів), у зв`язку із чим стаж роботи позивача, який дає право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці становить 29 роки 5 місяців 4 дні.

Враховуючи стаж роботи на посаді судді, який дає право позивачу на відставку, а саме, 29 роки 5 місяців 4 дні, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має становити 90 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а саме:80% (20 років роботи на посаді судді) + 9 * 2% (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років) у відповідності до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII чинним на дату призначення позивачу довічного грошового утримання судді.

Таким чином, відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу відповідач повинен був врахувати стаж роботи позивача на посаді судді, у розмірі повних 29 років, здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи із 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, з рішення від 06.08.2021 № 26665-22565/Б-01/8-0400/21 вбачається, що відповідачем здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу із застосуванням 50 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині проведення розрахунку стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та не включення у цей стаж календарного періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання в Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф.Е.Дзержинського (нині Національна академія внутрішніх справ) та періоди роботи в органах внутрішніх справ, щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , а тому рішення відповідача від 06.08.2021 № 26665-22565/Б-01/8-0400/21 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Частина третя статті 245 КАС України передбачає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені вище обставини, та те, що відповідачем прийнято рішення, яким не зараховано до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку періоди проходження строкової військової служби, половини строку навчання в Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф.Е.Дзержинського (нині Національна академія внутрішніх справ) та періоди роботи в органах внутрішніх справ та зменшення відсоткового співвідношення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від суддівської винагороди судді працюючого, суд дійшов висновку, що належним захистом прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу роботи на посаді судді, періоди проходження строкової військової служби, половини строку навчання в Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф.Е.Дзержинського (нині Національна академія внутрішніх справ) та періоди роботи в органах внутрішніх справ та провести перерахунок та виплату позивачу довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді згідно з довідкою від 24.02.2020 № Б-с-381, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, з 19.02.2020 з урахуванням фактично виплачених сум.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, ) про визнання протиправними дії, визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині проведення розрахунку стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та невключення у цей стаж календарного періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання в Київській вищій школі МВС СРСР ім. Ф.Е.Дзержинського (нині Національна академія внутрішніх справ) та періоди роботи в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу роботи на посаді судді, календарний період проходження строкової військової служби з 10.10.1967 року по 16.11.1969 року (02 роки 01 місяць 07 днів), половину строку навчання в Київській вищій школі МВС СРСР їм. Ф.Е.Дзержинського (нині Національна академія внутрішніх справ) за період з 24.07.1976 року по 26.07.1979 року (01 рік 06 місяців 01 днів), періоди роботи в органах внутрішніх справ, а саме: - період перебування на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 01.07.1985 року по 15.05.1986 року (10 місяців 1 5 днів), - період перебування на посаді заступника начальника слідчого відділення відділу внутрішніх справ Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 15.05.1985 року по 02.11.1987 року (01 рік 05 місяців 18 днів); - період перебування на посаді начальника слідчого відділення відділу внутрішніх справ Довгинцівського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 02.11.1987 року по 05.02.1990 року (02 роки 03 місяці 04 дні); - період перебування на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ обласного відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами слідчого Управління УМВС Дніпропетровської області з 01.09.1992 року по 10.05.1994 року (01 рік 08 місяців 10 днів).

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.08.2021 року № 26665-22565/Б-01/8-0400/21 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 19 лютого 2020 року провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді згідно з довідкою від 24.02.2020 року № Б-с-381, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв