Справа № 583/3363/21
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/3363/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Шаміладзе В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у залі суду №5в м. Охтирці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до СРПП Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2021 року позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області серії БАБ № 867741 від 18.08.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КпАП України. Позовні вимоги мотивує тим, що постановою інспектора СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Альохіна Р.М. від 18.08.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України за те, що 18.08.2021 року о 12.30 год. про пров. Штагера, 3, в м. Охтирці, він керуючи автомобілем марки «Опель», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку стоянку автомобіля безпосередньо на тротуарі перед входом до під`їзду, чим порушив п. 15.9 ПДР України. Позивач зазначає, що вказана постанова серія БАБ № 867741 від 18.08.2021 року є необґрунтованою та незаконною, оскільки 18.08.2021 року він під`їхав на вказаному автомобілі до під`їзду будинку, в якому проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , для того щоб вивантажити особисті речі. В той час коли він впорядковував привезені в автомобілі речі, до нього в двері постукав працівник поліції, який попросив вийти до автомобіля. Біля автомобіля йому повідомили про порушення ним п. 15.9 Правил дорожнього руху та склали щодо нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Інспектором поліції були інкриміновані йому порушення пункту Правил дорожнього руху, яких він не здійснював, а тому вказана постанова підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи.

27.08.2021 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. Відповідачу роз`яснено право надати відзив на позовну заяву у строк до 06.09.2021 року.

У відзиві на позовну заяву, поданому 15.11.2021 р. представник відповідача - ГУ НП в Сумській області Панова М.М. просила у задоволенні позовних вимог відмовити, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість, так як поліцейським Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Альохіним Р.М. при складенні оскаржуваної постанови дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси позивача.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з наведених в позовні заяві мотивів.

Представник Головного управління Національної поліції в Сумській області та інспектор СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Альохін Р.М. в судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.08.2021 року інспектором СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Альохіним Р.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 867741, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КпАП України у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 5).

Згідно вказаної постанови 18.08.2021 року о 12.30 год. про пров. Штагера, 3, в м. Охтирка, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Опель», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку стоянку автомобіля безпосередньо на тротуарі перед входом до під`їзду, чим порушив п. 15.9 ПДР України.

Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В п. 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 року № 2 зазначено, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно вимог п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

В ст. 245 КпАП України зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положення ст. 280 КпАП України закріплюють обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За приписами ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КпАП України постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З наведеного вбачається, що викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті»від 23.12.2005 року № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

З аналізу приведених правових норм вбачається, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту ст. 251 КпАП України та ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою)/судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу інкримінується порушення вимог п. 15.9 Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Відповідно п. 15.9 Правил дорожнього руху 15.9. Зупинка забороняється:

а) на залізничних переїздах;

б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);

в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;

г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;

ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;

з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;

и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

П. 15.9 Правил дорожнього руху містить відповідні підпункти пункти, від «а» до «и». Проте у постанові інспектором не зазначено який саме підпункт Правил на його переконання порушив позивач, що передбачено ст. 283 КУпАП.. Зазначене унеможливлює встановити в діях позивача адміністративне правопорушення, яке виразилося у порушенні правил зупинки.

Також суд бере до уваги визначення термінів, які вказані у Правилах дорожнього руху.

Так, тротуар - це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном (п. 1.10. ПДР).

Отже тротуар прилягає до проїзної частини дороги та може бути відокремлений від неї газоном.

Суд вважає за необхідне зазначити, що за диспозиція п. 15.9 ПДР України не визначає порушення стоянки зупинки на тротуарі.

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він здійснив вимушену зупинку транспортного засобу біля під`їзду будинку, в якому він проживає, для того щоб занести речі до квартири, вказана зупинка не перешкоджала руху інших транспортних засобів та пішоходам.

Суд зазначає, що відповідно фотознімків, наданих позивачем та доданих до матеріалів справи, вбачається, що за вказаною адресою відсутні місця для паркування для транспортних засобів та обочина. Крім того, місце вчинення правопорушення - це територія двору будинку 3 по пров. Штагера у м. Охтирці, яка, у розумінні п. 1.10 ПДР, є житловою зоною, а тому на такій території діють вимоги розділу 26 ПДР.

Пунктом 26.2 «б» ПДР України передбачено, що у житловій зоні забороняється: стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями і таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів.

Однак згідно змісту оскаржуваної постанови позивачу не вмінювалось інспектором порушення як п. 15,10, так і 26.2 Правил дорожнього руху України.

Оскільки, стороною відповідача не надано належних і допустимих доказів того, що припаркований позивачем на тротуарі транспортний засіб, з урахуванням вимог п. 26 ПДР, утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних, спеціальних чи будь-яких інших транспортних засобів, суд доходить висновку, що інспектором надано невірну кваліфікацію дій позивача, та, як наслідок, його необґрунтовано було притягнено до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, Конституційний Суд України визначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Враховуючи, що процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень та беручи до уваги те, що ним до суду не надано належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо скасування постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову серії БАБ № 867741 від 18.08.2021 року, винесену інспектором СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Альохіним Русланом Миколайовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн. (а.с. 4)

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 251, 252, 254, 256, 280, 283 КпАП України, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до СРПП Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 867741 від 18.08.2021 року, винесену інспектором СРПП Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Альохіним Русланом Миколайовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 23 м. Суми, 40000, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом десяти днів із дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко