Справа № 480/3898/21
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 р. Справа № 480/3898/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 року по справі № 480/3898/21 (головуючий 1 інстанції Прилипчук О.А.) за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Роменської міської ради до Державної екологічної інспекції у Сумській області про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Міськводоканал" Роменської міської ради, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Сумській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати припис №85/04 від 16.04.2021, складений Державною екологічною інспекцією у Сумській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 06.04.2021р. по 16.04.2021р. посадовими особами Державної екологічної інспекції у Сумській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства, на підставі звернення фізичної особи. Предметом перевірки було додержання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони водних ресурсів та відбору проб параметрів впливу підприємства на навколишнє середовище.

За результатами позапланової перевірки складено акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 164/04 від 16.04.2021р. При цьому складений акт не містить інформації про вчинення позивачем, системних порушень норм природоохоронного законодавства та/або настання події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави. Відтак, виходячи з обставин справи відповідач діяв усупереч вимог Закону №877-V, ініціювавши проведення позапланового заходу без наявних на те підстав.

16.04.2021 відповідачем винесено припис №85/04, яким позивача зобов`язано усунути виявлені порушення, шляхом:

1. Провести налагоджувальні та ремонтні роботи на очисних спорудах з метою не допущення скиду стічних вод з перевищенням нормативів ГДС;

2. Здійснювати облік води лічильниками з фіксацією фактичних даних в журналах первинного обліку.

Позивач зауважує, що відповідно до чинного законодавства під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні ('направленні') на проведення заходу державного нагляду (контролю). Встановлені, на думку посадових осіб порушення, які описані в акті №164/04 від 16.04.2021р., та вимоги в оскаржуваному приписі, не можуть впливати на права та інтереси третіх осіб.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувати припис №85/04 від 16.04.2021, складений Державною екологічною інспекцією у Сумській області.

Стягнуто на користь Комунального підприємство "Міськводоканал" Роменської міської ради (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Пригородська, 187, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Першотравнева, 29, ) судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що 09.03.2021 до відповідача надійшло звернення від гр. ОСОБА_1 , у якому остання просила провести перевірку КП Міськводоканал Роменської міської ради на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони водних ресурсів та вжити відповідних заходів реагування. На виконання вимог ст.6 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності відповідач звернувся листом № 13/КО-27/04 від 09.03.2021 року до Державної екологічної інспекції України за отриманням погодження на проведення позапланової перевірки відносно КП Міськводоканал Роменської міської ради.

15.03.2021 року Інспекція отримала Погодження від Державної екологічної інспекції України № 2.3/410ПГ від 15.03.2021 року на проведення позапланової перевірки КП Міськводоканал Роменської міської ради з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Відповідачем були видані Наказ про проведення позапланової перевірки № 196-П від 02.04.2021 року та Направлення на проведення позапланової перевірки № 184/04 від 02.04.2021 року у термін з 06.04.2021 року по 19.04.2021 року.

Відповідач зауважує, що в змісті акту позапланової перевірки КП Міськводоканал Роменської міської № 164/04 від 16.04.2021 року досліджувався виключно Перелік питань щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони водних ресурсів. Інші питання по дотриманню природоохоронного законодавства під час використання інших природних ресурсів (атмосфера, земля, ліс, відходи, рослинний та тваринний світ та інші) в ході вище зазначеної позапланової перевірки не перевірялися та не досліджувалися, що підтверджується актом позапланової перевірки КП Міськводоканал Роменської міської № 164/04 від 16.04.2021 року та спростовує позицію позивача в частині з`ясування відповідачем питань, які не були зазначені в направленні на перевірку.

Акт позапланової перевірки КП Міськводоканал Роменської міської № 164/04 від 16.04.2021 року, в якому зафіксовані порушення вимог природоохоронного законодавства, підписаний директором Магденко Ю.А. без будь-яких заперечень чи зауважень стосовно виявлених перевіркою порушень вимог природоохоронного законодавства та порядку її проведення.

З метою усунення виявлених позаплановою перевіркою порушень вимог природоохоронного законодавства відповідачем був наданий позивачу оскаржуваний припис № 85/04 від 16.04.2021 року.

Відповідач вважає, що вимоги оскаржуваного припису є правомірними та спрямованими на усунення виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підставі наказу про проведення позапланової перевірки № 196-П від 02.04.2021 року (а.с. 34) та Направлення на проведення позапланової перевірки № 184/04 від 02.04.2021 року (а.с. 35) в період з 06.04.2021 р. по 16.04.2021 р. посадовими особами Державної екологічної інспекції у Сумській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої складено акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 164/04 від 16.04.2021 р. (а.с. 5-11).

16.04.2021 Державною екологічною інспекцією у Сумській області винесено припис №85/04 (а.с. 12-13), яким позивача зобов`язано усунути виявлені порушення, а саме:

1. Провести налагоджувальні та ремонтні роботи на очисних спорудах з метою не допущення скиду стічних вод з перевищенням нормативів ГДС (у строк 01.06.2021);

2. Здійснювати облік води лічильниками з фіксацією фактичних даних в журналах первинного обліку (у строк 01.05.2021).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що п.1 Припису від 16 квітня 2021року № 85/04 не містить конкретного способу усунення виявленого порушення зазначеного в акті перевірки № 164/04 від 16.04.2021 р., а тому є протиправним та підлягає скасуванню та висновку, що п.2 припису щодо зобов`язання Комунальне підприємство "Міськводоканал" Роменської міської ради здійснювати облік води лічильниками з фіксацією фактичних даних в журналах первинного обліку є таким, що не відповідає вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, оскільки в акті перевірки № 164/04 від 16.04.2021 чітко не відображено змісту обставин вчинених порушень позивачем, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон № 877-V)

Як встановлено статтею 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною четвертою статті 4 Закону №877-V передбачено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 №1264-XII (далі - Закон №1264-XII) завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону №1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За змістом пункту "а" частини першої статті 20-2 Закону №1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону та раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Із наведеного вбачається, що контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Державну екологічну інспекцію України та її територіальні органи. З цією метою вони в межах своїх повноважень та у визначеному законодавством порядку проводять перевірки, з-поміж іншого, суб`єктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства.

У частині 1 статті 7 Закону України №877-V закріплено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України 877-V на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові і засвідчується печаткою.

Згідно частини 6 статті 7 Закону України 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Порядок (спосіб) надання припису контролюючим органом визначений в частинах 7, 8 статті 7 Закону України №877-V

Крім того, ч. 7 ст. 7 Закону України №877-V передбачено, що саме на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України №877-V, припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис надається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Припис є актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до повноважень Державної екологічної інспекції України, зокрема, належить здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів.

Разом з тим, законодавством чітко визначено порядок реалізації таких повноважень та процедуру проведення відповідної перевірки, що завершується складанням відповідного акта, в якому, у разі виявлення відповідних порушень, зазначаються конкретні висновки. У свою чергу, встановлення під час перевірки контролюючим органом порушень законодавства є правовою підставою для складання відповідного припису, в якому на підконтрольного суб`єкта покладається зобов`язання усунути відповідні порушення.

Згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 року № 275 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування); надає центральним і місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування приписи щодо зупинення дії чи анулювання в установленому законодавством порядку дозволів, ліцензій, сертифікатів, висновків, рішень, лімітів, квот, погоджень, свідоцтв на спеціальне використання природних ресурсів, викиди і скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, поводження з небезпечними хімічними речовинами, транскордонне переміщення об`єктів рослинного і тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), а також щодо встановлення нормативів допустимих рівнів шкідливого впливу на стан навколишнього природного середовища.

Аналіз наведених норм свідчить, що відповідач наділений повноваженнями здійснювати державний нагляд (контроль) на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства та у разі виявлення порушення законодавчих вимог, надавати приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у встановлений строк.

Припис надається на підставі акта перевірки (планової або позапланової) та повинен містити строки виконання вимог.

Так, згідно змісту оскаржуваного п.1 припису КП Міськводоканал Роменської міської ради зобов`язано провести налагоджувальні та ремонтні роботи на очисних спорудах з метою не допущення скиду стічних вод з перевищенням нормативів ГДС (у строк 01.06.2021).

Досліджуючи зміст акту перевірки № 164/04 від 16.04.2021 р. колегією суддів встановлено, що підставою прийняття п.1 припису є здійснення позивачем скиду забруднюючих речовин у поверхневий водний об`єкт - річка Сула після загальноміських очисних споруд з перевищенням нормативів ГДС по: завислим речовинам, амонію, БСК5, сульфатам, що є порушенням вимог ст. ст. 44, 70, 95 Водного кодексу України.

Колегією суддів встановлено, що п.1 наведеного припису не зазначено конкретних дій які необхідно вчинити позивачу для усунення порушення визначеного в акті перевірки.

Згідно з п. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю ), яка здійснювала перевірку.

Отже, діючим законодавством у сфері здійснення державного нагляду (контролю) визначено суть припису виключно як обов`язкову письмову вимогу щодо усунення конкретних порушень вимог законодавства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що включення до змісту припису вимог, які не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, а носять загальний характер або зазначення не конкретного способу усунення недоліку суперечить суті та меті припису як розпорядчого документу, що складається за результатами заходу державного нагляду.

Щодо посилання апелянта на протокол про адміністративне правопорушення №013786 від 15.04.2021 та постанову про накладення адміністративного стягнення №013786, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно змісту наведеного протоколу та постанови колегією суддів встановлено, що зазначені документи складені відносно гр. ОСОБА_2 , а саме про здійснення адміністративного правопорушення передбаченої ч.1 ст.59 Кодексу України про адміністративне правопорушення щодо скиду зворотних вод з перевищенням нормативів ГДС після очисних споруд по завислим речовинам амонію БСК5, сульфатам, чим порушив вимоги ст.44п.3, ст.70 п.5, ст.95 Водного кодексу України.

Проте, досліджуючи зміст наведеного протоколу та постанови суд звертає увагу відповідача, що вони не містить в собі визначення конкретного способу усунення недоліку щодо скиду зворотних вод з перевищенням нормативів ГДС після очисних споруд по завислим речовинам амонію БСК5, сульфатам.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що п.1 Припису від 16 квітня 2021року № 85/04 не містить конкретного способу усунення виявленого порушення зазначеного в акті перевірки № 164/04 від 16.04.2021 р., а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Досліджуючи зміст акту перевірки колегією суддів встановлено, що підставою прийняття п.2 припису встановлено, що в період з 01.01.2021 року по 16.03.2021 року облік забраної підземної води ведеться з порушеннями та не коректно, що є порушенням ст. 44 Водного кодексу України та зобов`язано здійснювати облік води лічильниками з фіксацією фактичних даних в журналах первинного обліку (у строк 01.05.2021).

Так, досліджуючи зміст акту перевірки № 164/04 від 16.04.2021 р. колегією суддів встановлено, що підставою прийняття п.2 припису є висновок відповідача, що підприємство здійснювало облік забраної підземної води з порушеннями та не коректно.

Відповідно до ч.1 ст.1 Водного кодексу України використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб; водозабір - споруда або пристрій для забору води з водного об`єкта; водокористування - використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів).

Згідно зі статтею 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані, зокрема: 2) використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання; 3) дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; 4) використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї; 6) утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої; 7) здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; 9) здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Згідно частини 6 статті 7 Закону України 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Колегія суддів звертає увагу, що наведений акт не містить в собі чіткого обґрунтування з посиланням на первинні документи, в чому саме полягає здійснення обліку забраної підземної води з порушеннями та не коректно, зокрема не зазначено які помилкові або не вірні дані зазначало підприємство під час обліку забраної підземної води.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на протокол про адміністративне правопорушення №014028 від 16.04.2021 та постанову про накладення адміністративного стягнення від 16.04.2021 №014028, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що наведені документи складені відносно гр. ОСОБА_3 , а саме про здійснення адміністративного правопорушення передбаченої ч.1 ст.60 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме на підприємстві порушені правила водокористування в частині правил ведення первинного обліку кількості вод, що забираються, а саме облік підземної води ведеться з порушенням не коректно (а.с. 51-52).

Проте, досліджуючи зміст наведеного протоколу та постанови колегія суддів звертає увагу відповідача, що наведені документи не містять в собі посилання на обставини конкретного порушення щодо не коректного обліку забраної підземної води.

Отже, колегія суддів приходить висновку, що п.2 припису щодо зобов`язання Комунальне підприємство "Міськводоканал" Роменської міської ради здійснювати облік води лічильниками з фіксацією фактичних даних в журналах первинного обліку є таким, що не відповідає вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, оскільки в акті перевірки № 164/04 від 16.04.2021 чітко не відображено змісту обставин вчинених порушень позивачем, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування припис №85/04 від 16.04.2021, складеного Державною екологічною інспекцією у Сумській області.

Щодо інших доводів апелянта суд зазначає, що вони спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі RuizTorija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 року по справі № 480/3898/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко