Справа № 280/5439/21
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/5439/21

головуючий суддя І інстанції Калашник Ю.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання: Макарової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року в адміністративній справі №280/5439/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оформлені Листами від 30.03.2021 № 0800-0204-8/23114, від 14.05.2021 № 6132-4784/С-02/8-0800/21, від 20.05.2021 № 6403-5652/С-02/8-0800/21 щодо визначення ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року, стажу роботи на посаді судді 18 років 8 місяців 07 днів;

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.03.2021 № 61, Протокол/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії: «Перерахунок пенсії. Версія: 1.6.64.1. Дата-час розрахунку: 19.03.2021 12:50» та Протокол/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії: «Перерахунок пенсії. Версія: 1.6.62.1. Дата-час розрахунку: 19.03.2021 12:50»; рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 26.05.2021 № 61, Протокол/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії: «Перерахунок пенсії. Версія: 1.6.66.1. Дата-час розрахунку: 26.05.2021' 10:51» та Протокол/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії: «Перерахунок пенсії. Версія: 1.6.67.1. Дата-час розрахунку: 26.05.2021 10:51», якими ОСОБА_1 зменшено відсоткове значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 86 % до 50 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає в тому, що при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року, ОСОБА_1 не зараховується до наявного стажу роботи на посаді судді, який становить 23 роки 08 місяців 2 дні додатково 3 (три) роки роботи у сфері права у відповідності до ч. 2 ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року, зарахувати до наявного стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання - 23 роки 08 місяців 2 дні, визначеному на час набуття права на відставку рішенням Вищої ради юстиції від 03 грудня 2015 року № 933/0/15-15 та призначеному довічно з 18 лютого 2016 року відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 року у справі № 335/3100/16-а, додатково 3 (три) роки роботи у сфері права у відповідності до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме: частину стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) адвокатом з 24 жовтня 1996 року по 11 грудня 2002 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, з урахуванням постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 року у справі № 335/3100/16-а, якою ОСОБА_1 визначено розмір відсотків заробітку судді (86%) на час набуття права на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а також виходячи зі стажу роботи на посаді судді 26 років 08 місяців 2 дні, з урахуванням додаткових трьох років роботи у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття ним права для призначення на посаду судді вперше, здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням довідки Господарського суду Запорізької області № 05-62/15 від 05.03.2020 та фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо визначення ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року, стажу роботи на посаді судді 18 років 8 місяців 07 днів.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020, враховувати стаж, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 23 років 08 місяців 2 днів.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.03.2021 №61 та від 26.05.2021 №61 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в частині зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до 50 процентів від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 56 процентів суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог було відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції було невірно визначено відсоткове значення суддівської винагороди позивача у розмірі 56%, оскільки стаж позивача на посаді судді становить 11 років 03 місяці 01 день, а розмір довічного грошового утримання збільшується на два відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років.

ОСОБА_1 , також не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що останній має право на виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Крім того, позивач зазначив, що до наявного стажу роботи на посаді судді має бути додатково зараховано три роки роботи у сфері права, відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

ОСОБА_1 також було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, натомість апеляційну скаргу відповідача просив залишити без задоволення.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутності останнього.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2016 у справі №335/3100/16-а, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя:

- визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 18.02.2016 в розмірі 86 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру з урахуванням довідки про суддівську винагороду, виданої господарським судом Запорізької області 17.02.2016 (а.с.73-76).

Вказана постанова набрала законної сили 08.07.2016.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 у справі №280/2207/20 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначеної у довідці Господарського суду Запорізької області від 05.03.2020 № 05-62/15 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18.02.2020;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи з розміру суддівської винагороди, визначеної у довідці Господарського суду Запорізької області від 05.03.2020 № 05-62/15 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження його граничного розміру за період з 19.02.2020 і виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат та компенсації на час виплати перерахунку відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (а.с.87-92).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №280/2207/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі №280/2207/20 в частині задоволених позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді скасовано та в цій частині заявлених вимог прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року по справі №280/2207/20 залишено без змін (а.с.95-96, т.1).

Відповідно до довідки Господарського суду Запорізької області №05-62/15 від 05.03.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана ОСОБА_1 про те, що станом на 18.02.2020 його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 113508,00 грн., у тому числі: посадовий оклад 75672,00 грн.; доплата за вислугу років (50%) 37836,00 грн. Вказана довідка видана на підставі Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 (а.с.86, т. 1).

Відповідачем на адресу позивача надіслано лист від 30.03.2021 №0800-0204-8/23114, відповідно до якого, на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 № 280/2207/20 здійснено перерахунок щомісячного грошового утримання позивача та розмір грошового утримання на 01.04.2021 складає 56574,00 грн. (а.с.98, т. 1).

Відповідно до рішення відповідача від 22.03.2021 №61 про перерахунок пенсії, позивачу здійснений перерахунок пенсії, відповідно до якого середньомісячний заробіток для обчислення довічного грошового утримання - 113508 грн., загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 50, основний розмір пенсії з 19.02.2020 - 56754 грн. (а.с.99-100, т. 1).

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою від 15.04.2021, в якій просив невідкладно переглянути його пенсійну справу та виправити помилку в частині зменшення відсотків з 86 до 50 під час здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Запорізької області від 05.03.2020 № 05-62/15 (а.с.101-114, т. 1).

Листом від 14.05.2021 № 6132-4784/С-02/8-0800/21 відповідач повідомив позивача, що стаж його роботи на посаді судді складає 18 років 8 місяців 07 днів, на підставі чого здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 у розмірі 50% (а.с.128, т. 1).

Також, листом від 20.05.2021 № 6403-5652/С-02/8-0800/21 відповідач повідомив позивача, що у зв`язку із постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 № 280/2207/20, з 19.02.2020 проведений перерахунок щомісячного грошового утримання та його розмір складає 56754.00 грн. (11308,00грн. х 50%) (а.с.226, т. 1).

Вважаючи, що з 19.02.2020 відповідач протиправно зменшив відсоток раніше призначеного довічного грошового утримання суддівської винагороди з 86% до 50%, та вважаючи, що відповідач протиправно не зараховує до наявного у позивача стажу роботи на посаді судді 23 роки 08 місяців 2 дні, додатково 3 (три) роки роботи у сфері права у відповідності до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи із 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Зауважено, що правові підстави для зарахування до наявного стажу роботи позивача, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання додатково 3 років роботи у сфері права у відповідності до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме: частину стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) адвокатом з 24 жовтня 1996 року по 11 грудня 2002 року відсутні.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII)

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною 1 статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина 2 статті 142 Закону №1402-VI).

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VI, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII, базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 (далі Закон №2453-VI).

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16.10.2019 №193-IX, який набрав чинності 07.11.2019, виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.

Пунктом 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 №10-рп/2013).

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесяти п`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII.

Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини 1 статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

Таким чином з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020, для всіх суддів у відставці незалежно від проходження кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або конкурсу, визначено однаковий підхід для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру, встановленого Законом №1402-VIII.

При цьому, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, встановлений Законом №1402-VIII, визначається з урахуванням трьох складових: 1) стажу роботи на посаді судді; 2) розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; 3) відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

У спірних правовідносинах не можуть бути застосовані різні закони при визначенні окремих складових, з яких обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, оскільки зазначене не узгоджується з приписами чинного законодавства, суперечить змісту рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 щодо необхідності встановлення однакового підходу до визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Таким чином, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402- VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402- VIII.

Окрім того, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 22.10.2021 року по справі № 300/530/21, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №280/2207/20 відповідачем 22.03.2021 прийняте рішення №61 про перерахунок пенсії позивачу. При цьому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді здійснено виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та виходячи з розміру стажу позивача 18 років 8 місяців 07 днів.

В той же час, відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача, стаж роботи остаанього на посаді судді становить 23 роки 8 місяців та 2 дні.

Вказаний стаж також підтверджується Розрахунком стажу судді, якій дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, який виданий Господарським судом Запорізької області, поданням про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 17.02.2016, постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.04.2016 №335/3100/16-а, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2019 №280/5617/18. Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, наявність у позивача стажу роботи на посаді судді у розмірі 23 роки 8 місяців 2 дні є обґрунтованим та підтвердженим, а відтак, правомірним є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо визначення ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року, стажу роботи на посаді судді 18 років 8 місяців 07 днів та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020, враховувати стаж, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 23 років 08 місяців 2 днів.

В свою чергу, виходячи з вказаного стажу роботи позивача, при визначенні останньому розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсоткове значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, становить 56%, а саме: 50% (20 років роботи на посадах, які дають право на отримання щомісячного грошового утримання судді) + 3 х 2% (за кожний повний рік роботи на посадах, які дають право на отримання щомісячного грошового утримання судді понад 20 років).

Отже, з огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції відносно правомірності визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.03.2021 №61 та від 26.05.2021 №61 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в частині зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до 50 процентів від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 56 процентів суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Що стосується позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає в тому, що при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року, ОСОБА_1 не зараховується до наявного стажу роботи на посаді судді, який становить 23 роки 08 місяців 2 дні додатково 3 (три) роки роботи у сфері права у відповідності до ч. 2 ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справ якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо визначення стажу роботи позивача на посаді судді та відмови у здійсненні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати відповідача здійснити з 05.08.2018 перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, незалежно від заробітку (прибутку) одержаного позивачем після виходу у відставку, із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.

Вказані позовні вимоги були обґрунтовані посиланням на те, що ОСОБА_1 протиправно не зараховується до наявного стажу роботи на посаді судді, який становить 23 роки 08 місяців 2 дні додатково 3 (три) роки роботи у сфері права у відповідності до ч. 2 ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року в адміністративній справі № 280/5617/17, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.09.2019 року та постановою Верховного Суду від 23.11.2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено.

В постанові Верховного Суду від 23.11.2021 року судом касаційної інстанції було зазначено, що загальний стаж судді, який дає право на відставку визначений як 23 роки 8 місяців та 2 дні.

Водночас, чинними на момент призначення та звільнення позивача у відставку нормами законодавства не було передбачено можливості зарахування до стажу роботи на посаді судді досвіду роботи у сфері права.

Зважаючи на викладене, до позивача не може бути застосована норма права щодо обрахунку стажу роботи на посаді судді, яка набрала чинності після виходу позивача у відставку, тобто частина друга статті 137 Закону №1402-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 02.09.2019 року набрали законної сили 02.09.2019 року.

Відтак, з зазначених обставин справ вбачається, що станом на час розгляду судом першої інстанції даної справи є такою, що набрала законної сили, постанова у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає в тому, що при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року, ОСОБА_1 не зараховується до наявного стажу роботи на посаді судді, який становить 23 роки 08 місяців 2 дні додатково 3 (три) роки роботи у сфері права у відповідності до ч. 2 ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та зобов`язання вчинити такі дії, що свідчить про необхідність закриття провадження у справі в наведеній частині на підставі приписів п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності часткового задоволення апеляційних скарг позивача та відповідача та скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає в тому, що при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року, ОСОБА_1 не зараховується до наявного стажу роботи на посаді судді, який становить 23 роки 08 місяців 2 дні додатково 3 (три) роки роботи у сфері права у відповідності до ч. 2 ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та зобов`язання вчинити такі дії та в наведеній частині провадження у справі закрити. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 319 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року в адміністративній справі №280/5439/21 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає в тому, що при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року, ОСОБА_1 не зараховується до наявного стажу роботи на посаді судді, який становить 23 роки 08 місяців 2 дні додатково 3 (три) роки роботи у сфері права у відповідності до ч. 2 ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та зобов`язання вчинити такі дії та в наведеній частині провадження у справі закрити.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року в адміністративній справі №280/5439/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко