Справа № 260/3961/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2021 року м. Ужгород№ 260/3961/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дору Ю.Ю., за участю

секретаря судового засідання Кустрьо В.М.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_12

представника відповідача: Яблонський О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (далі - відповідач, ГУНПУ у Закарпатській області), яким просить суд: 1. визнати неправомірним наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ІТТ №1 ГУНП в Закарпатській області №1754 від 28.07.2021 року в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.; 2. визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №160 о/с від 30.07.2021 року в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ; 3. поновити ОСОБА_1 на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП в Закарпатській області; 4. рішення суду в частині поновлення на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП в Закарпатській області звернути до негайного виконання; 5. стягнути із Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом начальника ГУНП в Закарпатській області № 160 о/с від 30.07.2021року мене, ОСОБА_1 , було звільнено із служби в поліції. Даний наказ був виданий на підставі наказу начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ІТТ №1 ГУНП в Закарпатській області №1754 від 28.07.2021, яким за порушення посадової інструкції, вимоги пунктів 1,2 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 1 статті 3,частини 4,5,6 статті 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та пункту 1,2 частинні статті 18 Закону України від 02.07.2015 року №580-ІІІ Про Національну поліцію, що виразилась у діяльності, яка суперечить інтересам служби, наданні незаконного наказу підлеглим, який явно виходить за межі посадових обов`язків, сприянні у порушенні підлеглими нормативних документів, що регламентують службову діяльність підрозділу, начальника ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 розділу 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити із служби в поліції. Притягнення до відповідальності вважає безпідставним, оскільки жодних дисциплінарних проступків не вчиняв, а висновки службового розслідування не відповідають дійсності та фактичним обставинам.

В судовому засіданні позивач та представник позивача просили позов задовольнити.

Ухвалою судді від 03 вересня 2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

На вказаний позов від Головного управління національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що вимоги Позивач допустив суттєвий дисциплінарний проступок, який був підтверджений в ході службового розслідування. Вказує, що дисциплінарною комісією з`ясовано, що позивачем - начальником ІТТ № 1 ГУНП ОСОБА_1 грубо порушено вимоги ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, який будучи у відпустці падав неправомірну та незаконну вказівку ОСОБА_7 (який на час відпустки ОСОБА_1 виконував обов`язки начальника ІТТ №1), зрадив інтересам служби, що призвела до порушень службової дисципліни зазначеним поліцейським та ігнорування ним вимог Інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчою обміну, затвердженої постановою KM України» від 17.01.2018 № 55. Діючи не в інтересах служби, ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 5 ст. 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оскільки, виконуючи прохання ОСОБА_8 , нівелював норми закону, втягнувши у вказаний процес ОСОБА_7, який в період його відпустки виконував обов`язки начальника ІТТ №1 ГУНП. За результатами службового розслідування, наказом ГУПП в Закарпатській області № 1754 від 28.07.2021 року за порушення посадової інструкції, вимог п. 2 ч. 3 ст. 1,п. 7 ч. 2 ст. 3, ч. 4, 5, ст. 4 Дисциплінарного статусу Національної поліції України та п. 1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-УІІІ «Про Національну поліцію», що виразилось у діяльності, яка суперечить інтересам служби, наданні незаконного наказу підлеглим, який явно виходить за межі посадових обов`язків, сприянні у порушенні підлеглими нормативних документів, що регламентують службову діяльність підрозділу, начальника ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 розділу 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити із служби в поліції.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, у якому проти відзиву заперечує, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.10.2021року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 04.11.2021 року.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон України № 580-VIII).

Статтею 3 Закону № 580-VIІІ встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини І статті 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: І) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно викопувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIІІ, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до розділу 2 (основні вимоги до поведінки поліцейською) Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1 179: 1. Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Дисциплінарним статутом Націопальної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

У відповідності до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами 3, 6, 7, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту, поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Приписами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове ро зел іду вам ня.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Службове розслідування призначається та проводиться відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893.

Частиною 1 статті 77 Закону №580-VIІІ визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції. Зокрема, пунктом 6 частини 1 вказаної статті визначено як підставу звільнення, реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На виконання вказаних норм відповідачем згідно наказу Головного управління НП у Закарпатській області від 23.06.2021 № 1464, призначено службове розслідування. Підставою для видання вищевказаного наказу був рапорт начальника СОЗДМТТО ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_9, щодо неналежного виконання службових обов`язків окремими працівниками ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Закарпатській області (а.с.66). Згідно змісту даного рапорту ОСОБА_9 зазначив, що т.в.о. начальника ІТТ №1 ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 запит до судової адміністрації про підтвердження внесення застави ОСОБА_6 було подано раніше, ніж Анталовського поміщено до вказаного ізолятора.

Як вбачається із матеріалів справи, службовим розслідуванням, установлено, що 22.06.2021 слідча суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М. у рамках кримінального провадження винесла постанову про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у вигляді тимчасового тримання під вартою з 22.06.2021 по 09.08.2021 та визначила розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених KПК України у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот) гривень.

Як зазначено у висновку службового розслідування «після закінчення суду та винесення відповідної ухвали відносно гр. ОСОБА_6 , гр-кою ОСОБА_10 22.06.2021 о 13.59 був здійснений переказ готівки через АТ «Комінвестбанк» у розмірі 181600 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот) гривень (меморіальний ордер № від 22.06.2021). Даний платіж був внесений у якості застави за ОСОБА_6 згідно ухвали від 22.06.2021 по справі № 308/7405/21 Ужгородським міськрайонним судом в Закарпатській області. (а.с.101-102).

Близько 15.00 начальник відділу контролю по виконанню судових рішень ДП Закарпатського управління (УВП № 9) Наталія Батяла на месенджер «Whatsapp» начальника ІТТ №1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 направила фото ухвали Ужгородського міськрайонного суду та заяви про перерахунок коштів для застави ОСОБА_6 , який в свою чергу переслав дані фотот.в.о. начальника ІТТ № 1 ОСОБА_7 та дав вказівку готувати запит на Судову адміністрацію України в Закарпатській області для підтвердження внесення суми застави. Т.в.о. начальника ІТТ № 1 ОСОБА_7 близько 15.30 відніс запит до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області, звідки згодом забрав підтвердження, датоване 22.06.2021 за № 2037, хоча порядок підтвердження внесення застави, а ні ч. 4 ст. 202 КПК України, а ні внутрішніми документами Національної поліції не регламентуються. (а.с.102)

У зв`язку цим, на момент поміщення ОСОБА_6 до ІТТ № 1 та до отримання працівниками ІТТ № 1 всіх документів, підтверджуючих про внесення застави, відносно останнього, відповідь на запит судової адміністрації вже знаходилась у вказаному ізоляторі. З огляду на це, ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було прийнято передчасне рішення про звільнення гр. ОСОБА_6 з порушенням встановленої процедури звільнення.

Опитаний т.в.о. начальника ІТТ № 1 ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_7 який у зв`язки з відпусткою, начальника ІТТ № 1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , виконував обов`язки начальника вказаного ІТТ повідомив, що 22.06.2021 перебував на службі в ІТТ № 1 ГУНП. Близько 15.00 йому зателефонував безпосередній керівник - ОСОБА_1 та повідомив йому, що Ужгородським міськрайонним судом винесено ухвалу про обрання міри запобіжного заходу відносно гр. ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави розміром - 181600 грн. У зв`язку із сплатою вищевказаної суми в АТ «Комінвестбанк», ОСОБА_1 повідомив йому про необхідність підготовки документів до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області для підтвердження здійснення платежу застави. О 15.26 ОСОБА_1 надіслав йому в додаток «Whatsapp» фото ухвали Ужгородського міськрайонного суду № 308/7405/21 від 22.06.2021 відносно ОСОБА_6 та фотографію квитанції про внесення застави відносно гр. ОСОБА_6 в розмірі 181600 грн. Після цього ОСОБА_7 зателефонував начальнику СОЗДМТТО ОСОБА_9, якому повідомив щодо необхідності підготовки запиту до судової адміністрації та надання вихідного номеру з «Журналу обліку вихідних та внутрішніх документів». Отримавши вихідний реєстраційний номер ОСОБА_7 підготував запит до судової адміністрації та близько о 15.40 зателефонував ОСОБА_1 , що запит підготовлено, на що останній сказав, щоб він особисто відніс запит до судової адміністрації та дочекався офіційної відповіді, оскільки кошти були перераховані о 13.59 год. 22.06.2021р.

Протягом десяти хвилин ОСОБА_7 вийшов з ІТТ № 1 із запитом в Судову адміністрацію Закарпатської області та о 16.30 повернувся у вказаний ізолятор з відповіддю. О 17.06 до ITT № 1 прибули заставодавець та адвокат, які надали документи для оформлення протоколу про звільнення під заставу гр. ОСОБА_6 .

Крім цього, ОСОБА_7 повідомив, що у відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України, отримавши всі необхідні документи для складання протоколу звільнення під заставу, переконавшись у їх дійсності та факту, що кошти надійшли до судової адміністрації ОСОБА_6 , працівники ITT підготували документи для звільнення з ІТТ №1 відносно гр. ОСОБА_6 , якого було звільнено о 17.23 год. (а.с.102-103)»!

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що 22.06.2021 р. він перший день виконував обов`язки т.в.о. начальника ІТТ № 1 ГУНП в Закарпатській області, оскільки його безпосередній керівник ОСОБА_1 перебував у щорічній відпустці. Оскільки раніше ОСОБА_7 не виконував відповідні обов`язки, то протягом дня він телефонував ОСОБА_1 з певних питань, на які той надавав йому роз`яснення. Саме такі роз`яснення, а не вказівки надавав йому ОСОБА_1 і щодо підготовки документів по ОСОБА_6 . Жодних протиправних наказів ОСОБА_1 ОСОБА_7 не надавав ході спілкування, а всі дії ОСОБА_7 щодо запитів та підготовки документів по ОСОБА_6 були на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду та відповідної інструкції. (а.с.143).

Опитаний начальник ІТТ № 1 ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що 22.06.2021 близько 14.30 йому зателефонував начальник СОЗДМТТО ОСОБА_9, який пояснив, що до ITT № 1 ГУНП можливо будуть поміщати гр. ОСОБА_6 . Так як ОСОБА_1 з 22.06.2021 перебуває у відпустці, його обов`язки виконував т.в.о. заступника начальника ГГТ № 1 ОСОБА_7. Як пояснив ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 недостатньо мав досвіду роботи в якості заступника начальника ІТТ № 1 ГУНП, він консультував його по даному факту у телефонному режимі.

Також ОСОБА_1 повідомив, що о 15.24 йому зателефонувала начальник спец- частини УВП № 9 ОСОБА_8, та повідомила, що гр. ОСОБА_6 було затримано судом згідно ухвали №308/7405/21, обрано йому запобіжний захід - тримання під вартою із правом внесення застави у сумі - 181600 грн. та зазначила, що застава вже внесена, на підтвердження ОСОБА_8 , відправила через додаток «Whatsapp» ОСОБА_1 фото ухвали Ужгородського міськрайонного суду № від 22.06.2021 308/7405/21 відносно ОСОБА_6 та фотографію квитанції про внесення застави відносно гр. ОСОБА_6 в розмірі 181600 гри. Про це ОСОБА_1 повідомив т.в.о. заступника начальника ІТТ № 1 ГУНП ОСОБА_7 та проконсультував його як правильно діяти.

Також ОСОБА_1 додав, що начальник спецчастини УВП № 9 просила його пришвидшити процес звільнення ОСОБА_6 , на що він відповів, що його буде звільнено тільки при наявності всіх документів та те, що запит до судової адміністрації ними вже готується. (а.с.104).

Аналогічні покази позивач надав суду в ході судового розгляду. (а.с.139)

Опитаний начальник СОЗДМТТО ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_9 повідомив, що 22.06.2021 близько 14.30 він дізнався від працівників РКС ГУНП про те, що до ІТТ №1 ГУНП буде поміщатися гр. ОСОБА_6 - начальник УВП № 9. Після цього він зателефонував начальникові ІТТ № 1 щоб той готував окрему камеру для поміщення працівника правоохоронного органу. В подальшому т.в.о. начальника ITT № 1 ОСОБА_7 о 15.23 отримав у ОСОБА_9 вихідний номер для реєстрації запиту в судову адміністрацію на підтвердження оплати (номер 168 з книги реєстрації вихідної та внутрішньої кореспонденції). Про те, що гр. ОСОБА_6 на той момент не перебував в ІТТ №1 ГУНП, ОСОБА_9 нічого відомо не було, однак при перегляді згодом ним камер відеоспостереження він дізнався, що гр. ОСОБА_6 було доставлено в ІТТ о 16.41, а адвокат разом з дружиною гр. ОСОБА_6 зайшли до ІТТ о 17.06. О 17.17 ОСОБА_9 зайшов до ІТТ, де звірив наявність всіх документів та повідомив, що всі документи у наявності, а тому вони будуть закінчувати оформлення зобов`язань затриманого, адвоката та заставодавця. Після оформлення документів гр. ОСОБА_6 було звільнено з ІТТ (а.с.105-107).

ОСОБА_9 також зазначив, що жодних вказівок щодо пришвидшення чи призупинення оформлення документів відносно гр. ОСОБА_6 він не давав. Про те, що начальник ІТТ № 1 ст. лейтенант поліції ОСОБА_1 давав вказівки т.в.о. начальника ІТТ №1 майору поліції ОСОБА_7, він дізнався зі слів ОСОБА_1 , про що в подальшому усно доповів начальнику ГУНП полковнику поліції ОСОБА_11, зокрема про виявлені можливі недоліки порушення. 23.06.2021 І. Філіппом було письмово рапортом повідомлено начальника ГУНП, після чого було призначено службове розслідування. (а.с.105-106)

Як зазначено у висновку службового розслідування, встановлено, що відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження - прокурора та суд. Перевірка документу, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановлено, що фактично на момент подачі запиту судової адміністрації Закарпатської області та отримання відповіді про підтвердження інформації щодо внесення застави відносно ОСОБА_6 , було виконано з порушенням вимог визначеної інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженої постановою KM України від 17.01.2018 № 55, оскільки зазначені документи не пройшли реєстрації у журналі вихідної кореспонденції та не були доведені до відома керівництва.

Згідно ч. 192 Інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженої постановою KM України від 17.01.2018 № 55 (далі Інструкція), вихідні документи у паперовій формі, створені в установі у разі наявності підстав, які визнаються обгрунтованими для створення документів у паперовій формі, надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, електрозв`язку, а також доставляються ку р`єрською, фельд`єгерською службою.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями порушив вимоги п. 2 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-У МІ «Про Національну поліцію» та ч. 192 Інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженої постановою KM України від 17.01.2018 № 55.

В свою чергу дисциплінарною комісією з`ясовано, що вказані порушення стали можливими внаслідок грубого порушення вимог етапі ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України начальником ІТТ № 1 ГУНП ОСОБА_1, який будучи у відпустці падав неправомірну та незаконну вказівку ОСОБА_7 , зрадив інтересам служби, що призвела до порушень службової дисципліни зазначеним поліцейським та ігнорування ним вимог Інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчою обміну, затвердженої постановою KM України» від 17.01.2018 № 55.

Діючи не в інтересах служби, ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 5 ст. 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оскільки, виконуючи прохання ОСОБА_8 , нівелював норми закону, втягнувши у вказаний процес ОСОБА_7 , який в період його відпустки виконував обов`язки начальника ІТТ №1 ГУНП.

За результатами службового розслідування, наказом ГУПП в Закарпатській області № 1754 від 28.07.2021 року за порушення посадової інструкції, вимог п. 2 ч. 3 ст. 1, її. 7 ч. І ст. 3, ч. 4, 5, ст. 4 Дисциплінарного статусу Національної поліції України та п. 1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 р. № 580-УІ11 «Про Національну поліцію», що виразилось у діяльності, яка суперечить інтересам служби, наданні незаконного наказу підлеглим, який явно виходить за межі посадових обов`язків, сприянні у порушенні підлеглими нормативних документів, що регламентують службову діяльність підрозділу, начальника ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНІІ в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 розділу 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити із служби в поліції.

Проте, в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження протиправність дій ОСОБА_1 Так в ході службового розслідування не було взято до уваги, що ОСОБА_1 перебував 22.06.2021 р. у щорічній відпустці, не підтверджено належними та допуситими доказами факт надання протиправних наказів та вказівок ОСОБА_7 , а підготовка документів до звільнення ОСОБА_6 т. в.о. началька ІТТ №1 ГУНП ОСОБА_7 було здійснено на виконання вимог ухвали Ужгородського міськрайонного суду , а саме звільнення відбулось тільки після отримання підтвердження внесення застави із Державної судової адміністрації в Закарпатській області. Відтак, висновки службового розслідування щодо ОСОБА_1 є хибними, а відтак накази на підставі такого є протиправними та підлягають до скасування.

Отже, наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ІТТ №1 ГУНП в Закарпатській області №1754 від 28.07.2021 року та наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №160 о/с від 30.07.2021 року в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 слід визнати протиправними та скасувати, а ОСОБА_1 слід поновити на раніше займаній посаді начальника ІТТ №1 ГУНП в Закарпатській області з 02 серпня 2021р.

Щодо позовних вимог про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 2 статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24 березня 1995 року порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року (далі Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки про середньомісячну заробітну плату позивача від 23 вересня 2021 року (а.с.54), заробітна плата за травень 2021 року становила - 14462,98 грн., за червень 2021 року становила - 14462,98 грн. Середньомісячна заробітна плата становить 14462,98 грн. Середньоденна заробітна плата становить 761,20 грн.

Таким чином, загальна кількість робочих днів за період вимушеного прогулу з 02 серпня 2021 року по 24 листопада 2021 року складає 81 день, а загальна сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 02 серпня 2021 року по 24 листопада 2021 року складає 61657,20 грн. (81 роб. днів х 761,20 грн.) із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів, оскільки відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальник згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зобов`язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши із нього при виплаті податки та інші обов`язкові платежі.

Стосовно негайного виконання рішення суду в частині, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2 та 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 14 462,98 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят дві гривні дев`яносто шість копійок).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, в той час як відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірність прийняття спірних рішень.

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, позивачем для звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, про що в матеріалах справи міститься доказ - квитанція № 47 від 27.08.2021 р.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Паспорт НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ІТТ №1 ГУНП в Закарпатській області №1754 від 28.07.2021 року в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №160 о/с від 30.07.2021 року в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання №1 Головного управління Національної поліції у Закарпатській області в Закарпатській області з 02 серпня 2021 року.

Стягнути із Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 серпня 2021 року по 24 листопада 2021 року, в розмірі 61 657,20 грн. (шістдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят сім гривень двадцять копійок), з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 14 462,98 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят дві гривні дев`яносто шість копійок) підлягає до негайного виконання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Паспорт НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 25 листопада 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 02 грудня 2021 року.

СуддяЮ.Ю.Дору