Справа № 520/4870/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 р.Справа № 520/4870/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник позивача Ямполець І.С.

представник відповідача Лук`янцев С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст постанови складено 25.05.21 по справі № 520/4870/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №, №, № від 15.07.2019 року та податкову вимогу від 09.10.2020 року №3399-13.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що в результаті проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (акт перевірки № 1434/20-4073-03-08/ НОМЕР_1 від 23.04.2019 року) виявлено ряд порушень, що і слугувало підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень №, №, № від 15.07.2019 року. У зв`язку з тим, що відповідно до даних інтегрованої картки платника податків, станом на 08.10.2020 року обліковується податковий борг у розмірі 43 637,49 грн., ГУ ДПС в Харківській області також сформовано оскаржувану податкову вимогу від 09.10.2020 року №3399-13. Відтак вважає, що при винесенні вказаних вище податкових повідомлень - рішень та вимоги, відповідач діяв на підставі та у межах повноважень, визначених чинним законодавством.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з 01.01.2016 по 31.12.2016. Перевірка у відношенні ОСОБА_1 проводилася в період з 10.04.2019 року по 16.04.2019 року.

За результатами перевірки складено акт № 1434/20-4073-03-08/ НОМЕР_1 від 23.04.2019 року (а.с. 32 - 38), у висновках якого зафіксовано встановлені порушення.

Після проведеної перевірки контролюючим органом складено ряд податкових повідомлень - рішень, а саме:

1) податкове повідомлення - рішення № від 15.07.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування 70 394,48 грн., з яких: 56 315,58 грн. - основний платіж, 14 078,90 грн. - штрафні фінансові санкції;

2) податкове повідомлення - рішення № від 15.07.2019 року, яким застосовано штрафні санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування 170,00 грн.;

3) податкове повідомлення - рішення № від 15.07.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір 5 866,21 грн., з яких: 4 692,97 грн. - основний платіж, 1 173,24 грн. - штрафні санкції (а.с. 39 - 41).

Також, Головним управлінням ДПС у Харківській області у відношенні позивача сформовано податкову вимогу від 09.10.2020 року №3399-13 на суму 43 637,49 грн. у зв`язку з несплатою протягом граничного строку суми грошового зобов`язання, визначеного в податкових повідомленнях - рішеннях.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями та податковою вимогою, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що порушення процедури проведення перевірки є самостійною та безумовною підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Харківській області №, №, № від 15.07.2019 року та податкової вимоги Головного управління ДПС у Харківській області №3399-13 від 09.10.2020 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України (тут і далі в редакції від 01.03.2019 року, що діяла на час проведення перевірки та виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до положень п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято наказ №1473 від 26.02.2019 року "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )". Згідно наказу, фактичною підставою для його прийняття є неподання платником податків в установлений законодавством строк податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік. Юридичними підставами для призначення перевірки, серед іншого, визначенні положення ст.ст. 75, 78, 79 ПК України (а.с. 77).

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст.79 ПК України.

Пунктом 79.1 ст.79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За правилами пункту 79.2 ст.79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно п.42.2 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку.

Судовим розглядом встановлено, що наказ Головного управління ДФС у Харківській області №1473 від 26.02.2019 року "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )" було направлено контролюючим органом на поштову адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, 23.04.2019 року на адресу податкового органу повернувся конверт з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 78).

Отже, в силу положень статті 42 ПК України наказ №1473 від 26.02.2019 року "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )" вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою на конверті - 23.04.2019 року, тоді як відповідно до акту перевірки № 1434/20-4073-03-08/ НОМЕР_1 від 23.04.2019 року, документальна позапланова невиїзна перевірка у відношенні позивача проводилася в період з 10.04.2019 року по 16.04.2019 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючий орган лише після 23.04.2019 року (дата вручення позивачу наказу на проведення перевірки) мав право проводити у відношенні позивача документальну позапланову невиїзну перевірку.

Проте, як свідчать матеріали справи, документальна позапланова невиїзна перевірка у відношенні позивача безпідставно проводилася в період з 10.04.2019 року по 16.04.2019 року.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що незважаючи на проголошену пунктом 79.3 ст.79 ПК України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім, що також узгоджується із приписами п.п.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України, відповідно до якого платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, позивач у порушення вимог п.п.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України, був позбавлений свого права бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за перевіряємий період.

Не ознайомлення позивача до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку, місце та підстави проведення перевірки та її тривалість, є порушенням вимог п.79.2 ст.79 ПК України.

Отже, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що контролюючим органом не було дотримано порядку проведення перевірки. Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, зокрема прийняття податкових повідомлень - рішень за її результатами, а також формування податкової вимоги.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 27.01.2015 року по справі № 21-425а14 та Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.02.2018 року по справі №821/371/17 (провадження №К/9901/1970/17), від 02 вересня 2020 року по справі №820/3426/16 (адміністративне провадження №К/9901/36355/18), що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що порушення процедури проведення перевірки є самостійною та безумовною підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Харківській області №, №, № від 15.07.2019 року та податкової вимоги Головного управління ДПС у Харківській області №3399-13 від 09.10.2020 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та документально підтвердженими матеріалами судової справи, що дає суду законні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 року по справі №520/4870/21 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 по справі № 520/4870/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 02.12.2021 року