Справа № 280/9418/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 грудня 2021 року Справа № 280/9418/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 158-Б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати неправомірними дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію у разі втрати годувальника;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та провести розрахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням того, що він є інвалідом дитинства та має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з часу подання заяви, тобто з 21.12.2020 року та провести відповідні виплати.

Ухвалою суду від 11.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач є інвалідом ІІ групи, знаходить на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

21.12.2020 року позивач звернувся до управління пенсійного фонду з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яка була зареєстрована за №8865, що підтверджено розпискою- повідомленням.

Відповідач листом №0800-0205-8/70905 від 30.12.2020 року повідомив позивача про відмову переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, посилаючись на ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не надання документів годувальника про страховий стаж або про наявність статусу пенсіонера.

Вважаючи дії відповідача щодо не переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших передбачених джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058)

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч. 1 ст. 10 Закону №1058).

Порядок та умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначено у статті 36 Закону №1058.

Так, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються зокрема діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

З аналізу наведених норм права суд дійшов висновку, що особі надано право обирати вид пенсії, якщо вона має право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника).

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІ групи, знаходить на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 17.12.2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції серія НОМЕР_2 .

Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері), після народження ОСОБА_1 , направлено до Запорізького будинку малютки, також зазначено, що мати перебувала в будинку інтернаті II групи с. Любицьке, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №3 від 21.01.2020.

Відповідно рішення Новомиколаївської районної ради народних депутатів виконавчого комітету №69 від 19.03.1986 року Неповнолітнього ОСОБА_1 помістили до Запорізького будинку дитини на повне державне забезпечення з подальшим переводом в дошкільний будинок дитини. Із зазначеного рішення вбачається, що мати дитини ОСОБА_2 знаходиться в Любицькому психоневрологічному інтернаті, є інвалідом ІІ групи безстроково, страждає на олегофренію у ступені глубокої імбецільності з повною втратою працездатності та обмежена в дієздатності. Піклуватись дитиною та займатись його вихованням за станом здоров`я не може.

З 11.09.1990 року по 01.09.1994 року ОСОБА_1 навчався і виховувався в КЗ «Бердянська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради і знаходився на цілковитому державному забезпеченні, як такий, що залишився без батьківського піклування.

З 01.09.1994 року по 23.06.2005 року ОСОБА_1 навчався у Вільнянській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті для дітей-сиріт і дітей, які залишились без піклування батьків та знаходився на повному державному забезпеченні.

З листа Бердянської міжрайонної прокуратури Запорізької області №10/1476вих08 від 13.03.2008 року вбачається, що його мати ОСОБА_2 була інвалідом ІІ групи, знаходилася на постійному лікуванні у психоневрологічному будинку для інвалідів в с.Любицьке Новомиколаївського району на повному державному забезпеченні з діагнозом олігофренія в ступені глибокої імбецильності з повною стійкою втратою працездатності. Через хворобу його мати не могла належним чином займатися його вихованням. Його батько у свідоцтві про народження був записаний зі слів матері на підставі ст.135 СК України. Згідно довідки, наданої Любицьким психоневрологічним інтернатом, ОСОБА_2 вибула з інтернату 17.08.1983 року до своїх батьків в м.Бердянськ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про що Андріївською сільською радою Бердянського району Запорізької області складено відповідний актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

З листа КУ Любицький психоневрологічний інтернат Запорізької обласної ради №03- 09/205 від 26.08.2020 року вбачається, що згідно книги реєстрації підопічних (Справа №02-02) підопічна ОСОБА_2 дійсно перебувала на обліку підопічних, як особо, яка прибула до інтернату з Молочанської психіатричної лікарні для тубхворих, інвалід з дитинства ІІ групи, недієздатна.

Архівну довідку про розмір соціальних виплат ОСОБА_2 , 1960 року народження, яка перебувала на державному утриманні у КУ «Любицький психоневрологічгий інтернат» не має змоги надати у зв`язку із тим, що її справу в архіві не знайдено, що підтверджено листом №Р 1422.1 від 11.09.2020 року.

З листа Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації №Н.1407.1 від 04.08.2021 року вбачається, що архівні пенсійні справи, в тому числі закриті протягом трьох останніх років, було передано до Новомоколаївського управління Пенсійного фонду України.

ОСОБА_1 звертався до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області з приводу отримання довідки про розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_2 , 1960 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак листом №7940-7806/К-02/3-0800/20 від 07.09.2020 року відмовлено, через те, що архівні пенсійні справи за вказаний період Новомиколаївським управлінням соціального захисту населення до Міжрайонного відомчого архіву не передавались.

Листом №25398-23326/К-03/8-2800/20 від 25.09.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні інформації щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_2 та повідомлено про порядок призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

11.11.2019 року складено висновок про час настання інвалідності в якому зазначено, що ОСОБА_1 хворий з дитинства за діагнозом F70 міг бути визнаний інвалідом до 18 років.

Відповідач зазначає, що мати позивача, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 померла у віці 38 років, а тому для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника позивачу необхідно було надати документи, що підтверджують страховий стаж померлого годувальника у кількості не менше 8 років. У разі, якщо померла ОСОБА_2 була особою з інвалідністю, то необхідною умовою є наявність стажу у кількості залежно від віку в якому встановлена інвалідність.

Так, позивачем до заяви про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника не надано жодних документів про стаж чи інвалідність померлого годувальника, відповідач дійшов висновку, що недодержання заявником вимог для оформлення такого виду пенсії, зокрема, щодо надання документів про наявність у померлого годувальника необхідного страхового стажу.

Втім, суд не погоджується з вказаними висновками відповідача з огляду на наступне.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Суд зазначає, що з листа Любицького психоневрологічного інтернату від 26.08.2020 року, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно перебувала на обліку підопічних, як інвалід з дитинства 2 групи, яка є недієздатною та отримувала соціальну виплату.

У даному випадку позивач є членом сім`ї померлого годувальника та отримує призначену йому пенсію по інвалідності та здійснив своє воєвиявлення на перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, шляхом подання до відповідача відповідної заяви. Даний факт підтверджено належними та допустимими доказами, не заперечується відповідачем, що доводить протиправність дій відповідача щодо відмови в переведенні його з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

За приписами частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з пунктом 1.7 Порядку, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Днем звернення позивача до відповідача про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є день подання ним заяви від 21.12.2020, що не заперечується сторонами, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 158-Б, ) -задовольнити.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 21.12.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 03.12.2021.

Суддя О.В. Конишева