Справа № 500/2654/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 500/2654/21 пров. № А/857/16992/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року, головуючий суддя Баб`юк П.М., ухвалене у о 13:20 год. м. Тернополі, повний текст якого складено 16.08.2021 року, у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2021 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУ ДПС у Тернопільській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.04.2021 року №4, №4.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що перевіркою встановлено, що по АДРЕСА_1 встановлено факт реалізації пально-мастильних матеріалів - дизельного пального в кількості 27,27 л. на загальну суму 599,94 грн, дану розрахункову операцію не проведено через зареєстрований опломбований та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій, не видано розрахунковий документ (касовий чек) чим порушено порядок господарської діяльності. Однак, висновки перевірки є помилковими та не відповідають фактичним обставинам, оскільки за адресою по АДРЕСА_1 юридично відсутня АЗС, заправна колонка, яка є на фотознімках йому не належить, її використовує інша особа, а він же лише зберігає пальне для особистого використання згідно наданої ліцензії.

Крім цього вказував, що постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 31.03.2021 року у справі №601/674/21, за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи, що надійшли з ГУ ДПС у Тернопільській області відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1, ч.1 ст. 164 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутності події (фактів систематичного проведення господарської діяльності ОСОБА_1 без отримання відповідної ліцензії) та за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 15.04.2021 року №4, №4.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що факт реалізації пального відбувався на території АЗС, а колонка, через яку здійснювався відпуск пального, знаходиться на території, яка належить позивачу. Згідно баз даних ДПС, за адресою здійснення господарської діяльності позивачем, жодний інший суб`єкт господарювання, окрім позивача, діяльності не здійснює. Крім цього вказує, що постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 31.03.2021 року у справі №601/674/21 не має юридичної сили щодо даних спірних правовідносин, оскільки адміністративна відповідальність за вказаною постановою не має жодного відношення до оскаржених рішень відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Позивач та його представник заперечили проти апеляційної скарги, вважають оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 03.02.2020 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області, основний вид діяльності вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).

02.03.2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримав ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), термін дії ліцензії з 14.02.2020 року по 14.02.2025 року (а.с. 26).

З метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, на підставі наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 04.03.2021 року №252-п проведено фактичну перевірку за адресою місця реалізації пального: АДРЕСА_2 , за період з 04.03.2018 року по 13.03.2021 року (а.с. 10).

В ході проведення перевірки встановлено факт реалізації підакцизних товарів (дизельне пальне в кількості 27,27 л. на суму 599,94 грн) без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а саме: встановлено факт реалізації пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для власних потреб власного споживання чи промислової переробки.

Також встановлено порушення роботодавцем законодавства в частині укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівником, а саме: на АЗС за адресою АДРЕСА_1 здійснює реалізацію паливно-мастильних матеріалів оператор ОСОБА_2 . Трудова угода між ФОП ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_2 на момент перевірки не пред`явлена.

Результати вказаної перевірки оформлені актом № 977/19/00/0704/ від 12.03.2021 року (а.с. 11-12).

Внаслідок наведеного, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.04.2021 року:

№4, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 59,99 грн;

№4, яким до позивача застосовано адміністративний штраф за порушення норм законодавства про регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального у сумі 500 000,00 грн.

Також 11.03.2021 року головний державний ревізор інспектор відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Метлушко Ігор Васильович склав протокол про адміністративне порушення №37 про порушення ФОП ОСОБА_1 п. 1,2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с. 13) та прокол про адміністративне порушення №38 про порушення ФОП ОСОБА_1 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (а.с. 14).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні докази реалізації саме ФОП ОСОБА_1 пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального для потреб власного споживання.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.4, 14.1.145 пункту 14.1 статті 14 ПК України, акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції); підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Згідно підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Згідно з підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

У статті 215 ПК України наведено вичерпний перелік підакцизних товарів, ставки податку на ці товари, код товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД і опис товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД. Зокрема, до підакцизних товарів належить пальне (пункт 215.1 ст. 215 ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно пп.14.1.141-1 п.14.1 ст.14 ПК України до пального відносять: нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у пп.215.3.4 п.215.3 ст. 215 Кодексу.

Відповідно до підпункту 213.1.1, підпункту 213.1.2 пункту 213.1 статті 213 ПК Кодексу є операції, зокрема з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції); реалізації (передачі) підакцизних товарів (продукції) з метою власного споживання, промислової переробки, здійснення внесків до статутного капіталу, а також своїм працівникам.

Відтак, особа (платник податку), яка планує здійснювати будь-які операції з пальним на митній території України, які визначені в абзаці 2 підпункті 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України, має до початку здійснення таких операцій зареєструватися платником акцизного податку з реалізації пального та в подальшому складати акцизні накладні на обсяги реалізації.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон).

Термін «пальне» вживається в цьому Законі у значенні, наведеному в Податковому кодексі України.

Згідно із п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів, тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній, формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Згідно п. 12 ст. 3 Закону суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" дія даного Закону поширюється на суб`єктів господарювання які здійснюють розрахункові операції та/або в безготівковій формі у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно частин 1, 8, 9 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (в редакції Закону України від 23.11.2018 року №2628-VIII) роздрібна торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловім, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 500000 грн. за реалізацію пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки відповідно до статті 15 цього Закону.

Як видно з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 02.03.2020 року отримав ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), термін дії ліцензії з 14.02.2020 року по 14.02.2025 року.

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено факт реалізації позивачем підакцизних товарів (дизельне пальне в кількості 27,27 л. на суму 599,94 грн) без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а саме: встановлено факт реалізації пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для власних потреб власного споживання чи промислової переробки.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано суду фотосвітлини та відеозапис з місця проведення перевірки, на яких підтверджується факт реалізації пального за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана обставина також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

Також, матеріалами справи підтверджується, що згідно даних АІС «Податковий блок» за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.02.2021 року зареєстрована автозаправна станція ТзОВ «СКАЛЛА», засновником якої є ОСОБА_1 , при цьому ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним отримано 01.10.2021 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 31.03.2021 року у справі №601/674/21, за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи, що надійшли з ГУ ДПС у Тернопільській області відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного порушення.

У відповідності до ч. 6 ст. 78 КУпАП вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 31.03.2021 року у справі №601/674/21 не є визначальною під час розгляду даної справи, оскільки у вказаній справі вирішувалось питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення порядку проведення розрахунків та порушення порядку провадження господарської діяльності.

При цьому, приймаючи вказану постанову від 31.03.2021 року у справі №601/674/21 суд виходив із відсутності систематичності та постійного характеру, що становить суть господарської діяльності.

Санкція, встановлена ст. 17 Закону передбачає реалізацію пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки та не містить вказівки про систематичність таких дій та постійний характер.

Також суд вказує, що за порушення норм Закону № 481/95-ВР, реалізація пального без наявності ліцензії встановлено два види юридичної відповідальності, яка застосовується до різних суб`єктів: фінансова відповідальність - до суб`єктів господарювання, адміністративна відповідальність - до осіб, що безпосередньо здійснювали реалізацію.

Закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, жодним чином не виключає підстав для її притягнення до відповідальності як суб`єкта господарювання шляхом застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Податковим кодексом України та Законом №481/95-ВР, оскільки вказане судове рішення не може мати преюдиційного значення для даної справи.

Аналогічна за змістом правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 20 серпня 2019 року у справі № 824/406/18-а.

Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 816/571/17 висловив правову позицію, що висновки іншого суду щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов`язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.

Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку та не звільняє від процесуального обов`язку офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 813/7398/14.

Відтак, не притягнення до адміністративної відповідальності за порушення, передбачені КУпАП, не звільняє позивача від відповідальності за виявлені в ході перевірки порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що за своєю правовою природою є різними видами відповідальності.

Колегія суддів також зазначає, що в матеріалах справи міститься повідомлення Управління Держпраці у Тернопільській області від 28.04.2021 року №01-05/01/2086, згідно якого після розгляду матеріалів фактичної перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області відсутні підстави для складення постанови про накладення штрафу передбаченого ч. 2 статті 265 КЗпП України.

Судом апеляційної інстанції враховано, що ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено відповідальність за порушення законодавства про працю, зокрема, до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Таким чином відсутність підстав для складення постанови про накладення штрафу, передбаченого ч. 2 статті 265 КЗпП України, не свідчить про відсутність вчинення правопорушення, передбаченого зазначеною нормою.

Також колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу покази гр. ОСОБА_2 , який самостійно, використовуючи власну заправну колонку, здійснює промивку паливних систем транспортних засобів, орендує приміщення (гараж 20 кв.м.) за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 згідно договору позички для власних потреб, оскільки як уже зазначалось судом раніше згідно даних АІС «Податковий блок» за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.02.2021 року зареєстрована автозаправна станція ТзОВ «СКАЛЛА», засновником якої є ОСОБА_1 , при цьому ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним отримано 01.10.2021 року.

Жодної іншої заправної станції за вказаною адресою не зареєстровано.

Щодо покликання представника позивача в судовому засіданні про протиправність наказу на проведення перевірки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктами 80.1, 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Пунктом 80.4 статті 80 ПК України встановлено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено право посадових осіб на проведення контрольної розрахункової операції, яке реалізовується ними на власний розсуд, а покликання позивача про те, що в наказі на проведення перевірки не зазначено покликання на п. 80.4 статті 80 ПК України є безпідставними.

Аналізуючи вищенаведене, позивачем не доведено, а судом не здобуто належних доказів неправомірності та протиправності оскаржених податкових повідомлень рішень від 15.04.2021 року №4, №4, відтак колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що відповідачем правомірно винесено вказані рішення, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі №500/2654/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 01.12.2021 року.