Справа № 540/5791/21
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/5791/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним рішення № 53 від 03.08.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 за заявою від 27.07.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити пенсію ОСОБА_1 за заявою від 27.07.2021 року з урахуванням даних трудової книжки (дата видачі 26.10.1976), трудової книжки НОМЕР_1 та довідки від 21.07.2021 року № 34 підприємства споживчої кооперації "Торгівельна база" про роботу з 07.09.1978 року по 12.02.1979 року на Голопристанській торгівельній базі;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 908,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 27.07.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви було надано наступні документи: паспорт, довідку про реєстрацію місця проживання, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, трудову книжку (дата заповнення 26.10.1976), трудову книжку НОМЕР_2 (дата заповнення 11.09.1978) довідку від 21.07.2021 року № 34, видану підприємством споживчої кооперації "Торгівельна база" про роботу з 07.09.1978 року по 12.02.1979 року.

Відповідач, розглянувши заяву та подані документи відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу - 15 років. Свою відмову відповідач обґрунтував тим, що на титульній сторінці трудової книжки (дата заповнення 26.10.1976) та трудової книжки НОМЕР_3 не проставлена печатка підприємства, на якому вперше заповнювалась трудова книжка, а тому записи цих трудових книжок не враховані взагалі. Крім цього відповідачем не враховано дані довідки від 21.07.2021 № 34 підприємства споживчої кооперації "Торгівельна база" про роботу з 07.09.1978 року по 12.02.1979 року на Голопристанській торгівельній базі, оскільки відсутні дані про послідовне перейменування цієї бази в підприємство споживчої кооперації "Торгівельна база" Голопристанської районної спілки споживчих товариств. Окремо, відповідачем не враховано період роботи згідно трудової книжки (дата заповнення 26.10.1976) з 22.06.1989 по 12.04.1995 в кооперативі "Сантехнік", у зв`язку з тим, що в графі 4 запису про звільнення дописані дата і наказ. 03.08.2021 року відповідачем прийнято рішення № 53 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

З такою позицією відповідача позивач не погоджується, вважає, що відповідачем безпідставно не враховано періоди роботи згідно трудових книжок та відмовлено йому в призначені пенсії за віком, а надані документи є достатніми для призначення пенсії за віком.

Що стосується посилання відповідача на відсутність печаток та виправлення в трудовій книжці позивач вважає, вказані доводи незаконними з огляду на наступне.

П.п. 2.2 - 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (далі Інструкція №58) передбачено, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження державними нагородами

України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видання дипломи, про використані нагороди і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Стягнення до трудової книжки не заносяться. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведення на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Отже, з наведених норм слідує, що позивач як працівник не несу відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не ним особисто.

Дана позиція кореспондується з позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Ухвалою від 04.10.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.11.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу, а за відсутності відповідних записів про період роботи, трудовий стаж підлягає підтвердженню, у встановленому законодавством порядку, іншого чинним законодавством не передбачено.

Згідно зі статтею 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

За наданими документами та даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування

страховий стаж позивача склав 10 років 5 місяців 2 дні (при необхідному 15 років).

Відповідно до пункту 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженої 20.06.1974 за № 162 Державним комітетом СРСР по праці і соціальним питанням (далі - Інструкція), після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів) на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Усі записи про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів (пункт 2.3 Інструкції).

Так як на титульному листі трудової книжки НОМЕР_1 не проставлена печатка підприємства, на якому вперше заповнювалась трудова книжка, підстави для врахування записів цієї трудової книжки при обчисленні страхового стажу відсутні.

Крім цього, не підлягають врахуванню дані довідки від 21.07.2021 № 34 Підприємства споживчої кооперації "Торгівельна база" про роботу з 07.09.1978 по 12.02.1979 на Торгівельній базі Голопристанської райспоживспілки, оскільки відсутні дані про послідовне перейменування цієї бази в підприємство споживчої кооперації "Торгівельна база" Голопристанської районної спілки споживчих товариств.

Згідно даних трудової книжки б/н, яка видана 26.10.1976 наявний запис про період роботи позивача з 22.06.1989 по 12.04.1995 в кооперативі "Сантехнік", вказаний період не підлягає зарахуванню з тієї причини, що в графі 4 запису про звільнення дописані дата і наказ, крім цього зазначений період роботи частково співпадає з періодом роботи, запис про який міститься в трудовій книжці НОМЕР_1 .

Таким чином, у період з 22.06.1989 по 12.04.1995 позивач згідно записів двох трудових книжок одночасно працював на двох підприємствах, при цьому підприємства знаходились, як в різних районах області, а саме Кооператив "Сантехнік" знаходився в Білозерському районі, Старозбур`ївська школа-інтернат та приватне підприємство "Кут" в Голопристанському районі (при цьому жодного запису про роботу за сумісництвом трудові книжки не містять, а відповідних підтверджуючих довідок позивачем не надано), так і в різних державах, зокрема у період з 21.12.1989 по 01.04.1992 позивач одночасно працює і в Магаданській області в Артелі старателів "Полярна" так і в Херсонській області в Кооперативі "Сантехнік", вказане свідчить про необхідність підтвердження належним чином періодів роботи.

Щодо вимоги позивача зарахувати при призначені пенсії дані трудової книжки НОМЕР_4 , відповідач зазначає, що окрім того, що зазначена трудова книжка оформлена всупереч вимогам Інструкції (відсутність печатки на титульній сторінці), записи цієї трудової книжки, також здійснено з порушенням вимог Інструкції та потребують уточнення відповідно до вимог Порядку № 637, а саме: запис № 6 - не зазначено рік видачі наказу про звільнення; запис № 8 - містить необумовлені виправлення в даті звільнення та наказі про звільнення; запис № 10 - містить записи про дату звільнення та наказу про звільнення, які дописано ( іншою пастою та іншим почерком).

Пунктом 5 статті 45 Закону передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

З огляду на вищезазначене, за відсутності відповідного страхового стажу роботи 15 років, 03.08.2021 року прийнято законне та правомірне рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 15 років.

Проте позивачу було роз`ясненого, що для зарахування до страхового стажу записів трудової книжки НОМЕР_1 та періоду роботи з 22.06.1989 по 12.04.1995 в кооперативі "Сантехнік" необхідно надати уточнюючі довідки про роботу, для зарахування періоду роботи з 07.09.1978 по 12.02.1979 на Голопристанській торговельній базі необхідно надати історичну довідку про перейменування підприємства та роз`яснено його право повторного звернення з заявою про призначення пенсії, після надання уточнюючих документів.

Враховуючи вище викладене, вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, тому підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Згідно з приписами ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

27.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви надано наступні документи: паспорт, довідку про реєстрацію місця проживання, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, трудову книжку (дата заповнення 26.10.1976), трудову книжку НОМЕР_3 (дата заповнення 11.09.1978) довідку від 21.07.2021 року № 34, видану підприємством споживчої кооперації "Торгівельна база" про роботу з 07.09.1978 року по 12.02.1979 року.

03.08.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 53, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV.

Відповідно до рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області від 03.08.2021 року № 53 страховий страж - 10 років 5 місяців 2 дні. До страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 11.09.1978, оскільки трудова книжка не завірена печаткою. Не зараховано період роботи з 07.09.1978 по 12.02.1979 згідно довідки №34 від 21.07.2021, так як відсутня довідка про реорганізацію підприємства. А також не зараховано період роботи з 22.06.1989 по 12.04.1995, оскільки в підставі звільнення вказано КзоТ УССР. При наданні уточнюючих даних право на пенсію буде переглянуто.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норм права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV).

За змістом ч.1 ст.26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, статтею 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Так, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

В якості підстави для відмови у зарахуванні до стажу роботи, що враховується у призначення пенсії, періоду трудової діяльності позивача згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 11.09.1978 року відповідач зазначає про те, що трудова книжка не завірена печаткою.

Суд критично ставиться до зазначеної позиції відповідача, з огляду на наступне.

Так, на момент заповнення трудової книжки ОСОБА_1 була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР по праці і соціальних питаннях від 20.06.1974 р. № 162 (далі - Інструкція № 162.

Підпунктом 1.1 Інструкції № 162 встановлено, що трудова книжка є основним документом трудової діяльності робочих і службовців.

Згідно пп.2.11 Інструкції № 162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийом на роботу.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнень повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (п.2.3 Інструкції № 162).

Пунктом 4.1 Інструкції № 162 передбачено, що при звільненні робітника чи службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідні вимоги щодо заповнення трудових книжок містяться і в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58 (далі - Інструкція № 58).

Положеннями п.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

За змістом п.2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Отже, з вищенаведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Також слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, слід дійти висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2019 р. по справі № 654/890/17 (провадження № К/9901/22832/18).

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

В постанові від 21.02.2018 р. у справі № 687/975/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Щодо наданої довідки № 34 від 21.07.2021 року про те, що ОСОБА_1 дійсно працював на Торгівельній базі Голопристанської райспоживспілки з 07.09.1978 року по 12.02.1079 року, суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що перейменування Торгівельної бази Голопристанської райспоживспілки в підприємство споживчої кооперації "Торгівельна база" Голопристанської районної спілки споживчих товариств не може бути підставою у призначенні пенсії.

Таким чином, належними документами, а саме трудовою книжкою, підтверджено, що позивач дійсно в період визначений в оскаржуваному рішенні відповідача, а саме: з 07.09.1978 року по 12.02.1079 року працював на Голопристанській торгівельній базі.

Враховуючи викладені обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку про безпідставність незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи згідно з даними трудової книжки (дата видачі 26.10.1976), трудової книжки НОМЕР_1 та довідки від 21.07.2021 № 34 підприємства споживчої кооперації "Торгівельна база" про роботу з 07.09.1978 року по 12.02.1979 року на Голопристанській торгівельній базі.

При вирішенні питання щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд виходить із того, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 58 Закону № 1058 Пенсійний фонд призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, та з метою належного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та на підставі ч. 4 ст. 245 КАС України визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 53 від 03.08.2021 року, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2021 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналогічна правова позиція про те, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію позивачу, висловлено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 р. у справі № 233/2084/17.

Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на не врахування до страхового стажу роботи позивача періоду з 22.06.1989 року по 12.04.1995 року у зв`язку з тим, що згідно записів двох трудових книжок останній одночасно працював на двох підприємствах у різних районах області, так і в різних державах , суд вважає необґрунтованими, такими, що порушують положення Закону №1058-ІV та Порядку № 367, та не розглядає дану позицію по суті у зв`язку з тим, що вона не була покладена в основу винесеного спірного рішення. В оскаржуваному рішенні підставою відмови у зарахуванні періоду роботи з 22.06.1989 року по 12.04.1995 року вказано про те, що зазначено підставу звільнення "КзоТ УССР".

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірність свого рішення, а тому за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення № 53 від 03.08.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 за заявою від 27.07.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком від 27.07.2021 року, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6 м. Херсон, 73036) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Варняк

кат. 112010200