Справа № 620/3394/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Д`яков В.І.
суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Справа № 620/3394/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агросоя 2017» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агросоя 2017»

до Головного управління Державної фіскальної служби

у Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування

податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. У жовтні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агросоя 2017» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівської області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.10.2018 № 0.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що контрагент позивача - ТОВ «Тімбер Хаус» є підприємством з ознаками фіктивності, яким по ланцюгу постачання сформовано «фіктивний» податковий кредит з ПДВ для підприємств, серед яких ТОВ «Агросоя 2017».

При цьому, суд вказав, що наявні в матеріалах справи документи щодо здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Тімбер Хаус» підписані ОСОБА_1 , який заперечують свою участь у створенні та діяльності вказаного підприємства.

3. Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог позивач зазначає, що відповідними первинними документами підтверджується товарність операцій з ТОВ «Тімбер Хаус» і що судом не було враховано нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_1 про підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «Агросоя 2017».

При цьому, апелянт стверджує, що суд безпідставно надав перевагу одним доказам над іншими.

Також апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував подальший рух товарів, придбаних ним у вказаного контрагента в межах спірних операцій.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року апеляційну скаргу позивача було задоволено, рішення суду першої інстанції - скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов - задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, апеляційний суд виходив з того, що у ТОВ «Агросоя 2017» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку для формування податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження податкового кредиту по операціям з ТОВ «Тімбер Хаус».

При цьому, апеляційним судом було визнано необґрунтованими твердження контролюючого органу про те, що контрагент позивача не мав необхідних ресурсів для провадження господарської діяльності, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, ґрунтуються виключно на припущеннях, які в свою чергу базуються на узагальненій податковій інформації без проведення перевірки контрагента позивача та дослідження первинних документів.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що фігурування контрагента позивача в досудовому розслідуванні не є доказом протиправного формування податкового кредиту, а доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента позивача, який би набрав законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом не надано.

Водночас як встановлено апеляційним судом було прийнято до уваги нотаріально засвідчені пояснення директора та засновника ТОВ «Тімбер Хаус» про те, що він працює та виконує обов`язки директора товариства з 31 жовтня 2017 року.

6. Постановою Верховного Суду від 01 липня 2021 року касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівської області було задоволено частково, постанову апеляційного суду - скасовано, а справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

Ухвалюючи таке рішення, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять суперечливі непрямі письмові докази, в яких відображені покази директора ТОВ «Тімбер Хаус» щодо участі у здійсненні господарської діяльності очолюваного ним підприємства, відібрані та зафіксовані різними суб`єктами у різні проміжки часу.

Разом з тим, Верховний Суд вказав, що на порушення принципу офіційного з`ясування обставин справи, суд апеляційної інстанції необґрунтовано надав перевагу одним доказам над іншими, не усунувши при цьому суперечності та не дослідивши першоджерела таких відомостей.

7. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2021 було прийнято справу до апеляційного провадження та призначено до судового розгляду.

8. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021 замінено відповідача у справі ГУ ДФС у Чернігівській області на його правонаступника - ГУ ДПС у Чернігівській області.

9. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021 та від 05.11.2021 витребувано додаткові докази у справі, викликано свідка в судве засідання (директора товариства з обмеженою відповідальністю «Тімбер Хаус» Солових І.К.) та продовжено строк розгляду справи.

27.10.2021 від Відповідача надійшли додаткові докази.

01.11.2021 від ГУ ДФС у Миколаївській області надійшли додаткові докази.

30.11.2021 о 13:55 год. у судове засідання учасники справи не з`явилися та причини своєї неявки суду не повідомили, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 311 КАС України, апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

10. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

11. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Агросоя 2017» () (далі - ТОВ «Агросоя 2017») перебуває на обліку в ГУ ДПС в Чернігівській області.

12. Між Позивачем і ТОВ «Тімбер Хаус» укладено договір поставки № 1011/2017 від 10.11.2017 (м. Кропивницький), за яким Постачальник (в особі директора Солових І.К., який діє на підставі Статуту) зобов`язується поставити Товар Покупцю - ТОВ «Агросоя 2017» (особі директора Замерлової О.Г.), яка діє на підставі Статуту), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного Договору. Вид Товару, що підлягає поставці за цим Договором, його кількість, асортимент, ціна та загальна сума визначаються Сторонами у відповідних Специфікаціях які є невід ємною частиною цього Договору.

Разом з Товаром Постачальник передає Покупцю оригінальні супровідні документи, а саме: видаткову накладну на Товар, рахунок-фактуру.

Постачальник гарантує, поставку Товару належної якості, та відповідність Товару діючим в Україні нормам та стандартам. Постачальник гарантує якість поставленого товару.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін. Строк дії цього Договору починає свій перебіг з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін та діє до 31.12.2018, а у відношенні виконання зобов`язань, до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

13. На підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних та товарно-транспортні накладні.

14. Розрахунок між позивачем та ТОВ «Тімбер Хаус» здійснювався у безготівковій формі, на підтвердження чого позивачем долучено до матеріалів справи платіжні доручення.

15. У період з 03.08.2018 по 05.09.2018 головним державним ревізором-інспектором відділу позапланові перевірок ризикових платників управління аудиту ГУ ДФС у Чернігівській області на підставі п.п. 20.1.4 ст.20, пп.78.1.4 п. 78,1 ст.78. та ст. 82 Податкового кодексу України в від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями та відповідно до наказу керівника ГУ ДФС у Чернігівській області від 29.08.2018 № 1542 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Агросоя 2017» () щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Тімбер Хаус» () за листопад 2017 року, лютий 2018 року, квітень 2018 року та по взаємовідносинам з ТОВ «Труяр» () за жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий, березень 2018 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результати вказаної перевірки відповідачем складено акт від 12.09.2018 № 623/14/40675664.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1, 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 475763,00 грн.

Зазначені висновки контролюючого органу обґрунтовані тим, що позивачем здійснено неправомірне зменшення суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на 475763,00 грн по відносинам з ТОВ «Тімбер Хаус».

16. 03.10.2018 на підставі висновків акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 0, яким ТОВ «Агросоя 2017» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 475 763,00 грн - за податковими зобов`язаннями та 118 940,75 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

17. Позивач, вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

18. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

19. Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. У пп. 14.1.27, 14.1.36, 14.1.39, 14.1.156, 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, у порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

21. Згідно з п. 44.1 ст. 44, п. 46.1 ст. 46 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

22. Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України на час вчинення спірних операцій та видачі податкової накладної).

23. Відповідно до п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

24. Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

25. Відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

26. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для формування суб`єктом господарювання показників податкової звітності, які в наступному враховуються ним при обчисленні об`єкта оподаткування, є реальність здійснення господарських операцій, за якими ним були понесені такі витрати, що підтверджується відповідною первинною документацією.

27. Разом з тим, наявність оформлених первинних документів є не єдиним та беззаперечним доказом на підтвердження правомірності віднесення спірних сум до податкового кредиту у звітному періоді. Документи (у тому числі договори, накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

28. При цьому, слід враховувати, що первинні документи, які стали підставою для формування показників податкової звітності підприємства, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого у взаємовідносинах з юридичною особою - позивачем у справі встановлена вироком суду, що набрав законної сили, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, оскільки статус фіктивного підприємства за наявності зазначених умов несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть при формальному підтвердженні її первинними документами.

29. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05.05.2018 у справі 826/11377/14, від 27.02.2018 у справі № 813/1974/17, від 28.11.2019 у справі № 120/4208/18-а та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для врахування апеляційним судом при розгляді цієї справи.

Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції.

30. Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, колегія суддів установила, що операції, про безтоварність яких стверджує контролюючий орган та за якими позивачу нараховані спірні податкові зобов`язання, були оформлені між ним і ТОВ «Тімбер Хаус».

31. Первинні документи від вказаного контрагента підписані його директором Солових І.К., якого вироком Кіровського районного суду м. Кіровоград від 28.05.2019 у справі № 404/2358/19, який набрав законної сили 02.07.2019, визнано винним за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво) у редакції, чинній станом на травень 2019 року.

Вказаним вироком суду, зокрема встановлено реєстрація ОСОБА_1 на своє ім`я ТОВ «Тімбер Хаус» без наміру здійснення реальної господарської діяльності та з метою прикриття незаконної діяльності третіх осіб, надання їх послуг щодо незаконного отримання податкових вигід шляхом перерахування коштів за безтоварними операціями. Серед підприємств, яким вказане товариство надавало відповідні послуги, зазначено ТОВ «Агросоя 2017», а також чітко визначено суму платежу, ПДВ, вид фіктивної операції.

Висновки суду апеляційної інстанції.

32. Отже, вироком суду, який набрав законної сили, установлено встановлено фіктивність спірних операцій позивача з ТОВ «Тімбер Хаус» та факт вчинення між ним і зазначеним товариством злагоджених узгоджених дій, які були спрямовані на формальне оформлення господарських операцій без їх фактичного вчинення для отримання податкових вигід.

33. При цьому, перевіряючи доводи апелянта щодо наявності нотаріально завіреної заяви-повідомлення директора вказаного товариства, в яких він підтверджує участь у відповідних господарських операціях та факт їх вчинення, а також усуваючи на виконання висновків Верховного Суду, викладених у постанові в цій справі, суперечності між такими доказами і вищезазначеними (вироком суду та показами ОСОБА_1 у рамках кримінального провадження), апеляційний суд зазначає наступне.

Так, 25.04.2018 у рамках кримінального провадження ОСОБА_1 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, заперечував свою участь у відповідній господарській діяльності ТОВ «Тімбер Хаус» та стверджував про створення такого товариства для прикриття незаконної діяльності третіх осіб, надання їх послуг щодо незаконного отримання податкових вигід, що в наступному 28.05.2019 встановлено вироком суду, про що зазначалося вище.

08.06.2018 в нотаріально посвідченій заяві-повідомленні ОСОБА_1 зазначив, що він виконує обов`язки директора вказаного підприємства на підстав Статуту та чинного законодавства /т.1 а.с.25/.

Перевіривши вищевказані докази, усуваючи зазначені Верховним Судом суперечності, колегія суддів зазначає, що вказана заява-повідомлення ОСОБА_1 не спростовує фактичних обставин, установлених кримінальним провадженням та судовим вироком і, зокрема, не містить жодної інформації щодо мети реєстрації вказаною особою на своє ім`я ТОВ «Тімбер Хаус» і здійснення реальної господарської діяльності та операцій з ТОВ «Агросоя 2017».

З огляду на це, колегія суддів вважає, що така заява-повідомлення не є достатнім доказом товарності спірних операцій позивача.

34. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

35. Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку щодо правомірності нарахування контролюючим органом позивачу зобов`язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 475 763,00 грн та 118 940,75 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та, відповідно, правомірності податкового повідомлення-рішення від 03.10.2018 № 0.

36. Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову та вважає, що судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

37. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

38. Отже, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Агросоя 2017» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

39. З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агросоя 2017» - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 30 листопада 2021 р.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк