Справа № 580/805/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/805/21 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Талне" з іноземними інвестиціями на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Талне" з іноземними інвестиціями до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Талне" з іноземними інвестиціями з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - Головне управління, відповідач) № від 26.11.2020, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Талне" з іноземними інвестиціями зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 848007,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 212002,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податковим органом під час перевірки, результати якої оформлені актом перевірки № 868/23-00-07-0505/36779832 від 04.11.2020, не встановлено порушень у частині завищення розміру задекларованого від`ємного значення суми податку на додану вартість, крім того, в акті перевірки не зазначено зауважень стосовно реальності господарських операцій платника податків, за результатами якої виникла сума від`ємного значення ПДВ. Як наслідок, фактично під час камеральної перевірки декларації з ПДВ позивача за серпень 2020 року відповідачем не встановлено порушень пункту 200.4 статті 200 ПК України, а відтак у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 5 від 26.11.2020 за формою "В1".

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що якщо контролюючий орган за результатами перевірки встановить, що платник податку розрахував суму бюджетного відшкодування з порушенням п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, (без порушення інших статей розділу V Податкового кодексу України), то вважається, що такий платник не має права на отримання бюджетного відшкодування. У цьому випадку контролюючий орган складає податкове повідомлення-рішення форми «ВЗ» про відмову у наданні бюджетного відшкодування без застосування штрафних (фінансових) санкції, що не було зроблено відповідачем, а судом першої інстанції не взято до уваги.

Відповідач у відзиві на апеляційні скарги зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх необґрунтованими, та безпідставними. Проте, стверджує, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та надано належну оцінку наявним у справі доказам, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За наведених у відзиві обставин, відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені.

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з поганим самопочуттям після вакцинації, колегія суддів відхиляє дане клопотання, оскільки явка сторін у судове засідання під час апеляційного розгляду є необов`язковою.

Крім того, відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, проте воно не засвідчено ЕЦП, а тому не підлягає розгляду.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що співробітниками Головного управління ДПС у Черкаській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Талне" з іноземними інвестиціями з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість щодо повноти та правомірності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість 100 тис. гривень та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2020 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 21.09.2020 № з врахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ від 05.10.2020 №№925831128, ) в сумі 2007895 грн.

За результатом перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки від 04.11.2020 року №826/23-00-07-0505/36779832 (надалі - Акт перевірки)

В акті перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення зі сторони позивача: підпункту "б" пункту 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2020 року в розмірі 848007 грн та встановлено заниження суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2020 року на 848007 грн.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми "В1" від 26 листопада 2020 року за № , відповідно до якого сума завищення бюджетного відшкодування складає 848007 грн, штрафні санкції - 212002 грн, згідно п. 123.1 ст. 123 ПУ України.

Позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення та подав скаргу на податкове повідомлення-рішення форми "В1" № від 26 листопада 2020 року до ДПС України.

Рішення ДПС України № 1491/6/99-00-06-01-01-06 від 20.01.2021 оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми "В1" № від 26 листопада 2020 року залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Позивач, вважаючи, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено відповідачем з порушенням норм права, звернувся з даним позовом до суду за захистом порушених прав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суми заявлені до бюджетного відшкодування податку на додану вартість вже були відшкодовані позивачеві, що не заперечується товариством, а отже висновки викладені в акті перевірки від 04 листопада 2020 року № 868/23-00-07-0505/36779832 є обґрунтованими, а прийняте за результатами перевірки оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.11.2020 форми "В1" № - правомірне.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню (перерахуванню) з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України.

Пунктом 200.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 200.7 зазначеної статті, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Колегія суддів звертає увагу, що в акті перевірки викладено висновок саме про завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2020 року в розмірі 848007 грн та встановлено заниження суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2020 року на 848007 грн.

Відповідно до підпункту 54.3.2. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, з аналізу матеріалів справи та норм права вбачається, що позивачем завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2020 року. А отже в даному випадку у відповідності до вищезазначених норм права контролюючим органом правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Щодо посилання апелянта про те, що контролюючим орган у даному випадку повинно було складено податкове повідомлення-рішення форми «ВЗ» про відмову у наданні бюджетного відшкодування без застосування штрафних (фінансових) санкції, колегія суддів зазначає наступне.

Форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків визначає Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджений наказ Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (далі - Порядок, у редакції 19.09.2017).

Частиною 1 пункту 1 Розділу ІІ Порядку визначено, що контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення, зокрема за формою "В1"- у разі завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, у тому числі якщо заявлені до відшкодування суми податку на додану вартість на момент перевірки відшкодовані платнику податку, а за формою "В3" - у разі відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Колегія повторно звертає увагу, що в акті перевірки викладено висновок саме про завищену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2020 року в розмірі 848007 грн, а не відмолено у наданні бюджетного відшкодування.

Отже, в даному випадку контролюючим органом правомірно винесено податкове повідомлення-рішення у формі "В1", з урахуванням вимог підпункту «б» пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства, а скарга апелянта є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишаються без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 311, 313, 315-316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Талне" з іноземними інвестиціями залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан