Справа № 160/2791/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 160/2791/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року у справі №160/2791/21 (головуючий суддя 1-ї інстанції Прудник С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 18.02.2021 року (відповідно до поштового конверту) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо відмови їй, як особі, яка звертається за призначенням/подовженням державної соціальної допомоги, у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з дня звернення за її призначенням - 01 грудня 2020 року;

- зобов`язати відповідача призначити їй державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з дня звернення за її призначенням - 01 грудня 2020 року;

- стягнути з відповідача на її користь суму компенсації моральної шкоди у розмірі 11850 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставою для відмови у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям стало не відображення нею в декларації про доходи та майновий стан сім`ї, що звертається за призначенням різних видів соціальних допомог - доходів, відображених у довідці ДФС у вигляді додаткового блага (код шифрування 126) у розмірі 435,05 грн. отримані позивачем від клініки ТОВ «АЛЬБА-СІТІ» у III кварталі 2020 року. Позивач вважає, що до середньомісячного сукупного доходу не враховуються допомога, компенсація, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, є одноразовою та отримана протягом одного календарного року. Згідно довідки ТОВ «Альба-сіті» вих. № 1301/-21/01 грошові кошти у розмірі 435,05 грн., виплачені їй 18.08.2020 року клінікою ТОВ «Альба-сіті» є одноразовою матеріальною компенсацією витрат, понесених для проїзду до Медичного центру відповідно до угоди про матеріальну компенсацію від 20.05.2019 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, в суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10-15). Позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області як багатодітна сім`я та одержувала соціальну допомогу до листопада 2020 року включно - державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям.

Для продовження отримання державної соціальної допомоги, 01.12.2020 року останньою подано до відповідача заяву про призначення різних видів соціальних допомог з повним пакетом документів, передбаченим чинним законодавством.

02.12.2020 року позивачем до Управління соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року.

Рішенням Управлінням соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 10.12.2020 року позивачу призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї з 01.12.2020 року по 31.05.2021 року (а.с.17).

З Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - ДПС отримано відомості, що ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Альба-сіті» дохід (довідка про завантажені доходи ДФС, дата завантаження: 10.12.2020 року, про дохід, код: 126 у сумі 435,05 грн. з 07.2020 року по 09.2020 року).

15.12.2020 року Управлінням соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області прийнято повідомлення б/н про припинення виплати позивачу державної соціальної допомоги уповноваженому представнику сім`ї. Дану виплату припинено сім`ї ОСОБА_1 з 16.12.2020 року з огляду на те, що сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан. Виплата припинена з 01.01.2021 року, відтак позивач з цього часу не отримала жодних виплат (а.с.17).

06.01.2021 року за №1/14-21 відповідачем на запит ОСОБА_1 надано копії документів: рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; повідомлення про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; акт перевірки особової справи державним соціальним інспектором; довідка про завантажені доходи з ДФС, що містить запитувану позивачем інформацію. Також відповідачем повідомлено, що на підставі обміну даними з ДФС було виявлено, що ОСОБА_1 приховала дохід у сумі 435,05 грн., тому виплату було одразу припинено (а.с.18).

11.01.2021 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Альба-Сіті» із запитом на отримання інформації (а.с.20).

13.01.2021 року за №1301/-21/1 ТОВ «Альба-Сіті» надано копію угоди про матеріальну компенсацію до договору №200519/9 від 20.05.2019 року. Товариство повідомило, що згідно Податкового Кодексу України, юридична особа (податковий агент) при взаємовідносинах з фізичною особою сплачує податки до бюджету: податок з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військовий збір. Загальна сума нарахована фізичній особі ОСОБА_1 складає 435,05 грн: з них 78,31 грн. - ПДФО та 6,52 грн. - військовий збір, разом 84,83 грн. сплачено податків та 350,22 грн. перераховано на реквізити фізичній особі, як одноразова матеріальна компенсація витрат понесених на проїзд до Медичного центру. Матеріальна компенсація сплачена на користь ОСОБА_1 18.08.2020 року є одноразовою (а.с.21).

15.01.2021 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила долучити до матеріалів її особової справи отримувача соціальних допомог інформацію, отриману нею від клініки ТОВ «Альба-Сіті» та повторно розглянути її звернення (заяву від 01.12.2020 року) про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. До даної заяви долучено лист від ТОВ «Альба-Сіті» (а.с.22).

Проте, виплати соціальної допомоги відповідачем не поновлені

Не погодившись з діями та рішенням відповідача про припинення виплат державної соціальної допомогли, позивач оскаржила таке рішення до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем при поданні декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 02.12.2020 року, було приховано та подано недостовірні відомості в частині зазначення доходів, що входять до сукупного доходу сімей, а саме не вказано про факт отримання доходу від ТОВ «Альба-Сіті», який підлягає оподаткуванню у розмірі 435,05 грн. (код. 126 Дохід від працедавця як додаткове благо згідно довідки про завантажені доходи ДФС від 10.12.2020 року).

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.46 Конституції України пенсії, інші виплати соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 року №1768-III (далі по тексту - Закон №1768) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Згідно із статтею 1 Закону №1768 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий, ніж прожитковий мінімум для сім`ї; прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення; середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Згідно із статтею 4 Закону №1768 призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.

Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України 24.02.2003 року №250 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі по тексту - Порядок №250).

Відповідно до пункту 2 Порядку №250 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї .

Умови за якими соціальна допомога не призначається, а також випадки, за якими допомогу може бути призначено, встановлено пунктом 10 Порядку №250.

Як зазначалось вище Рішенням Управлінням соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 10.12.2020 року позивачу призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї з 01.12.2020 року по 31.05.2021 року (а.с.17).

У разі, коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно п.25 Порядку №250 виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення; у разі переїзду сім`ї в іншу місцевість та настання обставин, що унеможливлюють виплату соціальної допомоги (зокрема, смерть одинокої особи), - з місяця, що настає за місяцем, в якому відбулися зміни; за заявою уповноваженого представника сім`ї - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою.

Пунктом 28 Порядку №250 передбачено, що якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

15.12.2020 року Управлінням соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області винесено повідомлення про припинення виплати позивачу державної соціальної допомоги уповноваженому представнику сім`ї. Дану виплату припинено сім`ї ОСОБА_1 з 16.12.2020 року з огляду на те, що сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан. Виплата припинена з 01.01.2021 року, (а.с.17).

Як зазначено відповідачем, на підставі обміну даними з ДФС було виявлено, що ОСОБА_1 приховала дохід у сумі 435,05 грн., тому виплату було одразу припинено (а.с.18).

Інших підстав для припинення виплати соціальної допомоги, зазначене вище повідомлення відповідача не містить.

Колегія суддів зазначає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції застосовано положення Податкового кодексу України і відповідно до нього надано визначення терміну доходів.

Проте, колегія суддів не може з цим погодитись із зазначеним, оскільки правовідносини в даній справі не стосуються сфери справляння податків і зборів, а тому та регулюються Податковим кодексом України.

Реалізація конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям регулюється Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Відповідно п.7 зазначеного вище Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (Порядок №250) розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та середньомісячним сукупним доходом малозабезпеченої сім`ї.

Пункт 9 Порядку №250 передбачає, що середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632.

Абзац 10 пункту 7 Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632, передбачає, що до середньомісячного сукупного доходу також не враховуються: допомога, компенсація, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, є одноразовою та отримана протягом одного календарного року.

Таким чином, одноразова матеріальна компенсація витрат понесених на проїзд до Медичного центру, виплачена позивачу ТОВ «Альба-Сіті» відповідно до договору №200519/9 від 20.05.2019 року в розмірі 435,05грн не є підставою, передбаченою п.10 Порядку №250, за якої державна соціальна допомога не може бути призначена.

Відтак, не дивлячись на те, що позивач у Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, не зазначала про наявність вказаної одноразової матеріальної компенсації, це не може вплинути на її право на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Судом також враховано те, що на органи, уповноважені на вирішення питання про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, Інструкцією №345 покладено повноваження щодо здійснення перевірки достовірності наданих заявником відомостей, які впливають на призначення відповідної допомоги.

Згідно із п.1.2 Інструкції №345 працівники Управління повинні надавати громадянам і представникам підприємств, установ і організацій роз`яснення з питань призначення та виплати всіх видів соціальної допомоги, пільг та компенсацій, при потребі надавати їм допомогу в одержанні необхідних документів, довідок тощо від підприємств, установ і організацій та контролювати своєчасність їх подання.

Таким чином, повноваження структурних підрозділів з питань соціального захисту населення щодо збирання інформації, необхідної для призначення державної соціальної допомоги, жодним чином не обмежуються відомостями, які зазначені особами, які звернулися за отриманням такої допомоги.

При призначенні позивачу державної соціальної допомоги, відповідач мав можливість та повноваження перевірити подані нею документи.

Принцип «належного урядування», який висвітлено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України», передбачає покладення на державні органи обов`язку запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Щодо компенсації моральної шкоди апеляційний суд зазначає про таке.

За змістом ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1173 ЦК передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року та від 27.02.2009 року, суд зазначив про те, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Колегія суддів зазначає, що у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

З огляду на встановлені обставини, позивачем не доведено належним чином наявність моральної шкоди на тому рівні негативних емоцій, які б викликали страждання або приниження від дій посадової особи органу державної влади, який саме негативний вплив мали ці дії на позивача та яким доказами підтверджуються наслідки такого впливу, а також не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою.

Позивач жодним чином не підтвердив заявлений розмір моральної шкоди. Разом з тим, саме по собі таке твердження позивача не є підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 11 850 грн., оскільки позивачем доводиться, а судом оцінюється наявність та розмір такої шкоди в кожному окремому випадку.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 21.02.2020 року у справі №363/3520/16-а, від 21.02.2020 року у справі №628/3028/16-а та від 15.04.2020 року у справі №815/63/18.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність відмови в припиненні виплат державної соціальної допомогли ОСОБА_1 ..

З урахуванням викладених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з підстав, зазначених в позові.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року у справі №160/2791/21 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року у справі №160/2791/21 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо припинення ОСОБА_1 виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з дня звернення за її призначенням - 01 грудня 2020 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 виплату державної соціальної допомогу малозабезпеченим сім`ям з дня звернення за її призначенням - 01 грудня 2020 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак