Справа № 381/2641/21
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 381/2641/21 Суддя (судді) першої інстанції: Ковалевська Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Фастівської міської ради Київської області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Український Продукт» про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Фастівської міської ради Київської області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Український Продукт» про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Сторони були належним чином повідомлені про дату апеляційного розгляду справи - 29 листопада 2021 року, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 28.08.2020 року перебуває в трудових відносинах з ТОВ «ТД Український продукт» на посаді продавця-консультанта, про що в матеріалах справи свідчить копія наказу (розпорядження) №ТТД00000980 від 28.08.2020 року.

27.05.2021 року інспектором ЮП Бучанського РУП ГУ НП в Київській області складено протокол №507279740 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. ст. 156 КУпАП.

Згідно даних протоколу, 26.05.2021 року о 23 год. 17 хв. в АДРЕСА_1 в магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було виявлено, що гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці продавця, здійснив продаж пива «Душа пивовара», вміст алк. до 5% за грошові кошти 46 гривень, чим порушив Рішення Вишневої міської ради VІІ скликання від 25.10.2018 року №1-01/ХХХІІІ7-2, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Під час складення протоколу гр. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис у протоколі. Крім того, протокол містить письмові пояснення останнього.

07 липня 2021 року адміністративною комісією при виконавчому комітету Фастівської міської ради Київської області винесено постанову №130/21 про накладення адміністративного стягнення, згідно якої визнано гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 156 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваною постановою, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), Правилами роздрібної торгівлі; алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року №854 (далі - Правила № 854), Правилами роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затвердженими наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 року №219 (далі - Правила № 219).

Так, статтею 1 Закону №481/95-ВР передбачено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у Законі № 481/95-ВР видів діяльності протягом визначеного строку.

Роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до частини 7 статті 153 Закону № 481/95-ВР продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Згідно з пунктом 22 Правил № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Забороняється торгівля алкогольними напоями на розлив у закладах ресторанного господарства за відсутності належних санітарно-гігієнічних умов та обладнання (забезпеченість проточною питною водою, посудом, мірними місткостями, одноразовим посудом тощо, наявність умов для миття посуду) та інших вимог, передбачених законодавством.

Правилами № 219 передбачено, що суб`єкти господарської діяльності здійснюють діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

Відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку.

Заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів. У свою чергу, ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб`єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього.

Суб`єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб`єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.

Заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс). При цьому Правилами передбачено, що вибір типу закладу (підприємства) ресторанного господарства та класу ресторану або бару здійснюється суб`єктом господарської діяльності самостійно з урахуванням вимог законодавства України.

Суб`єкти господарської діяльності у сфері ресторанного господарства при облаштуванні закладу (підприємства) згідно з обраним типом (класом) повинні мати необхідні виробничі, торговельні та побутові приміщення, а також обладнання для приготування та продажу продукції.

Вимоги, що пред`являються до виробничих, торговельних та побутових приміщень закладів (підприємств) ресторанного господарства, обладнання, інвентарю, переліку послуг, технологічних режимів виробництва продукції, встановлюються законодавством України.

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - у вигляді накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Згідно з частиною другою статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП України зазначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У частині першій статті 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішенням Вишневої міської ради VІІ скликання від 25.10.2018 року №1-01/ХХХІІІ7-2 «Про обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території м. Вишневе в нічний час» обмежено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) на території м. Вишневе в нічний час, а саме: з 23:00 год. до 08:00 год.

Відтак, заборона продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових з 23-ої години вечора до 08-ої години ранку не розповсюджується на суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність в закладах ресторанного господарства.

Як зазначає відповідач, відповідно до пункту 1.5. статті 1 Правил заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе. їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари також на класи (перший, вищий, люкс). Також це закріплено статтею 14 Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів затверджено Постановою Кабінету Міністрів № 833 від 15 червня 2006 року (надалі - Порядок) заклад ресторанного господарства: забезпечує наявність асортименту продукції, що затверджується відповідно до типу закладу або класу (ресторан, бар) його власником (керівником).

Відповідач зауважував, що як вбачається з ліцензії на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер 2101081, дата реєстрації 15.03.2021 року, термін дії: з 23.03.2021 року до 23.03.2022 року, зазначений в ній тип магазин-кафетерій в вищезазначеному переліку закладів (підприємств) ресторанного господарства відсутній.

Натомість, зазначеними Правилами передбачено, що вибір типу закладу (підприємства) ресторанного господарства та класу ресторану або бару здійснюється суб`єктом господарської діяльності самостійно з урахуванням вимог законодавства України.

Більш того, згідно з пунктом 1.7 «Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства» затверджені наказом Мінекономіки та з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року № 219 режим роботи закладу ресторанного господарства встановлюється суб`єктом господарювання самостійно.

З матеріалів справи вбачається, що суб`єкт господарювання ТОВ «ТД Український продукт», в якому позивач з 28.08.2020 року перебуває на посаді продавця-консультанта, має ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (реєстраційний номер №2101081 від 15.03.2021 року, з терміном дії з 23.03.2021 року до 23.03.2022 року. Адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1, магазин-кафетерій.

Крім того, позивачем надано належно засвідчену копію реєстраційного посвідчення форма №3-РРО №18725 від 27.09.2019 року, виданого ГУ ДПС у Донецькій області (Центральний р-н м. Маріуполь), відповідно до якого ТОВ «ТД Український продукт» є суб`єктом господарювання, видами діяльності якого є: «Торгівля. Громадське харчування. Сфера послуг». Дані щодо господарської одиниці: магазин-кафетерій за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду доказів, що магазин-кафетерій « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, не є закладом ресторанного господарства, відтак, на переконання колегії суду, рішенням Вишневої міської ради VІІ скликання від 25.10.2018 року №1-01/ХХХІІІ7-2 не встановлено обмежень продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території м. Вишневе в нічний час, а саме: з 23:00 год. до 08:00 год. для закладів ресторанного господарства, до яких належить магазин-кафетерій « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Аналогічної правової позиції стосовно ТОВ «ТД Український продукт» дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у справі №357/9226/20, судове рішення відповідно якого набрало законної сили 22.04.2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, на підставі вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Фастівської міської ради Київської області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Український Продукт» про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №130/21 від 07.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 , провадження в цій адміністративній справі - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.