Справа № 260/1557/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/1557/21 пров. № А/857/16093/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довга О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року, ухвалене суддею Ващилін Р.О. у м.Ужгороді Закарпатської області у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, у справі №260/1557/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у якому просила визнати протиправними дії щодо застосування при перерахунку пенсії ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018; зобов`язати перерахувати пенсію з березня 2019 року із включенням до складу грошового забезпечення, з якого вона була призначена, додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 6489,45 грн; зобов`язати здійснювати щомісячну виплату перерахованої пенсії згідно п.3 ст. 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а також виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою пенсією за період з березня 2019 року по дату звенення до суду в сумі 83477,68 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 09 липня 2020 року №11/237, виданою Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 09 липня 2020 року №11/237, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, та здійснити виплату різницю пенсії з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що у відповідача на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення позивача станом на 05.03.2019 виник обов`язок проведення перерахунку її пенсії з 01.04.2019. Проте, зазначений обов`язок виконаний відповідачем не був.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Позиція відповідача зводиться до того, що надходження до пенсійного органу нової довідки не породжує право позивача на перерахунок пенсії, оскільки належною підставою для здійснення такого перерахунку є прийняття нормативно-правового акту Кабінетом Міністрів України.

Зазначає, що суд першої інстанції при зобов`язанні здійснити перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки не перевірив достовірності вказаних в ній складових висновкам, викладеним в рішенні Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19, перебравши на себе дискреційні повноваження органу пенсійного фонду.

Крім того, скаржник покликаючись на те, що право позивача на перерахунок пенсії виникло ще у березні 2019 року, вказує на те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходила військову службу в органах Державної прикордонної служби України.

У зв`язку зі звільненням з військової служби у запас, що дає право на пенсію за вислугу років, 21 грудня 2004 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу 22 років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ. При цьому для обчислення пенсії уповноваженим органом враховано наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; відсоткова надбавка за вислугу років 30%; додаткові види грошового забезпечення.

З матеріалів справи слідує, що до проведеного в 2018 році перерахунку пенсії позивача розмір такої визначався з врахуванням наступних складових грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років 30%; надбавка за особливо важливі завдання 50%; надбавка за особливі умови служби 15%; премія 54%.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Адміністрацією Державної прикордонної служби України направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 №11/3182 від 14.03.2018, в якій було зазначено наступні відомості: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років (40%).

На підставі отриманої від Адміністрації ДПС України довідки №11/3182 від 14 березня 2018 року ГУ ПФУ у Закарпатській області проведено з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , згідно з яким розмір такої визначався, виходячи з наступних складових грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років 40%. Отже, додаткові види грошового забезпечення не були враховані органом Пенсійного фонду України при проведенні такого перерахунку.

09 липня 2020 року Адміністрація ДПС України на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 щодо проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії скерувала на адресу ГУ ПФУ в Закарпатській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 №11/237 від 09.07.2020 станом на 05.03.2019 згідно з постановою КМУ №704 від 30.08.2017.

Згадана довідка включає такі складові: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років (40%); надбавка за особливості проходження служби (30%); премія (125%).

За результатами розгляду надісланої Адміністрацією ДПС України довідки №11/237 від 09.07.2020 супровідним листом №0700-0319-8/26169 від 24.07.2020 ГУ ПФУ в Закарпатській області повернуло таку без виконання.

На звернення позивача, пенсійний орган листом №1600-1831/К-02/8-0700/20 від 04.08.2020 повідомив заявника про відсутність підстав для проведення перерахунку, покликаючись на те, що Кабінетом Міністрів України після набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 №826/3858/18 не прийнято нормативно-правових актів щодо визначення складових грошового забезпечення, за якими має проводитися перерахунок пенсій. Окрім того, проінформовано про повернення довідки Адміністрації ДПС України №11/237 від 09.07.2020 уповноваженому органу без виконання.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернулась до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, яким врегульовано умови, норми і порядок пенсійного забезпечення пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Так, статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

При цьому, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно доЗакону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-XII до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови №704.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року залишене без змін, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Слід зазначити, що прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45 відноситься до повноважень Уряду.

Проте, зміни, внесені постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Зокрема, на час звернення позивача про видачу оновленої довідки про розміри грошового забезпечення пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Разом з цим, до моменту отримання належної довідки у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Відмова пенсійного органу у проведенні позивачу перерахунку пенсії порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право позивача мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Отже, право позивача на перерахунок пенсії з 05.03.2019 є беззаперечним, а передумовою для проведення перерахунку є оформлення відповідної довідки.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено Порядком № 45.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.90 КАС України).

Судом встановлено, що видана Фінансово-економічним управлінням Адміністрації прикордонної служби України довідка №11/237 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 направлена на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, факт отримання вказаної довідки не заперечується, проте відповідачем так і не проведено перерахунку пенсії.

Вказана довідка, складена на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 щодо проведення перерахунку основного розміру пенсії,містить інформацію про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, відповідно до Постанови № 704 та окрім посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, містить інформацію щодо надбавки за особливості проходження служби та премії.

Враховуючи наявність підстав для врахування до складових грошового забезпечення позивача додаткових видів грошового забезпечення та з метою належного захисту права позивача на пенсійне забезпечення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення №11/237 від 09.07.2020 слід задовольнити.

Водночас, відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону№ 2262-XII.

Згідно з частиною другою статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в адміністративній справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, набрало законної сили 05.03.2019.

Отже, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки № 11/237 від 09.07.2020 повинен бути здійснений, починаючи з 01.04.2019, тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

У справі, що розглядається, з огляду на доводи скаржника, підлягає дослідженню питання дотримання позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

З огляду на предмет спору, ключовою подією, з якою слід пов`язувати початок перебігу строку позивача є видання Адміністрацією ДПС України довідки №11/237 від 09.07.2020. У зв`язку із цим 30 липня 2020 року позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку пенсії. Отримавши відмову у перерахунку пенсії листом від 04.08.2020, ОСОБА_1 29 квітня 2021 року звернулась до суду із даним позовом. Судом апеляційної інстанції не встановлено пропуску позивачем передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду, оскільки відповідачем не надано доказів, які підтверджують дату отримання позивачем листа-відповіді та минування з цієї події шести місяців.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людинита її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п.37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколудо Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки та вважає, що вірним способом відновлення порушених прав позивача є встановлення зобов`язання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки ФЕУ Адміністрації ДПС України від 09.07.2020 № 11/237 з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

Обрана судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в строки, встановленні статтею 309 КАС України.

Керуючись статтями 242, 308, 309, 311, 315, 316, 322, 325, 328 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі №260/1557/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний