Справа № 200/13326/21
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 р. Справа№200/13326/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (далі - відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непризначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно поданої заяви № 1807 від 29.06.2021 року про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, відповідно до пункту «а» частини першої Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням пільгового стажу роботи: з 23.12.1991 року по 29.11.1994 року згідно довідки 542 від 16.12.2019 року, виданої ОП «ВОК ЛШ ім.Максима Горького» займав посаду «гірний майстер» 01.12.1994 року згідно наказу №118-к звільнений за власним бажанням; з 09.08.1999 року по 11.09.2000 року, згідно довідок 1454 та 1459 від 16.12.2019 року, виданих ДВАТ «Шахта» Ясинівська - Глибока» ДХК «Макіїввугілля» займав посаду «гірник очисного вибою підземний з повним робочим днем у шахті на дільниці з видобутку вугілля №4». Звільнений з 11.09.2000 року по ст.38 КЗоТ України за власним бажанням на підставі наказу №523-к від 11.09.2000 року; з 18.08.2009 року по 31.01.2013 року, згідно довідки від 18.12.2019 року №445к, виданої ПП «Горняк-95», займав посаду «гірний майстер», 31.01.2013 року на підставі наказу №65к від 31.01.2013 року був звільнений, у зв`язку з переведенням, з 01.02.2013 року по 23.06.2014 року, згідно довідки №184к від 14.08.2019 року, виданої ПП «Вуглепласт», займав посаду «гірний майстер». 23.06.2014 року на підставі наказу №302к від 23.06.2014 року звільнений за власним бажанням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.06.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 ч. 2 ст. 114 та прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте, 09.07.2021 року відповідачем було надане повідомлення за номером 0500-1506-8/30959 про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з не врахуванням пільгового стажу за окремі періоди.

Позивач наголошує на тому, що згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Крім того, зазначив, що до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, увійшли за кодом 1010100а всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, зокрема і посада позивача електрослюсаря за кодом 1010300а-19931.

Позивач, звертає увагу суду на те, що ним, на підтвердження обставин, якими обґрунтовано вимоги щодо наявності у нього необхідного стажу роботи для призначення пенсії за віком, до матеріалів справи також надано копії документів, виданих установою, розташованою на непідконтрольній українській владі території та які були не прийняті відповідачем.

Позивач вважає, що має право на відповідну пенсію, не згоден з рішенням відповідача, вважає його незаконним та таким, що порушує його конституційні права.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого, серед іншого, зазначив, що 29.06.2021 року, звернувся до відділу обслуговування громадян № 3 Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 - IV (далі - Закон України №1058 - IV).

Посилаючись на норми положень п. 1 частини 2 ст. 114 Закону України № 1058 - IV та а. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» відповідач зазначив, що за наслідком розгляду наданих документів, було встановлено, що страховий стаж позивача становить 22 років 8 місяців та 3 днів, страховий стаж на пільгових умовах відсутній.

Відповідач вказав, що відомості з трудової книжки не дають чіткого визначення періодів та пільгового характеру виконуваної роботи і мають бути підтверджені додатковими відомостями чи матеріалами.

Крім того, відповідач наголосив, що відомості чи матеріали, які надійшли з непідконтрольної території викликають суттєвий сумнів в достовірності зазначеної в них інформації та вимагають додаткової перевірки.

За таких обставин, до пільгового стажу не було включено періоди роботи: з 23.12.1991 року по 29.11.1994 рік згідно довідки від 16.12.2019 року № 542, виданої ОП «ВОК ЛШ ім. Максима Горького» (не долучено атестацію робочого місця); з 09.08.1999 року по 11.09.2000 рік згідно довідки від 16.12.2019 року № 1454, виданої ДВАТ «Шахта» Ясинівська-Глибока» ДХК «Макіїввугілля»; з 18.08.2009 року по 31.01.2013 рік згідно довідки від 18.12.2019 року № 445к, виданої 1111 «Горняк-95»; з 01.02.2013 року по 23.06.2014 рік згідно довідки від 14.08.2019 року № 184к, виданої 1111 «Углепласт», оскільки управління не має можливості здійснити перевірку первинних документів.

Відповідач вважає, що приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії не порушив вимоги чинного законодавства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі № 200/13326/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та відстрочено позивачу сплату судового збору до прийняття рішення по суті.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 10-14,16).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122 є органом державної влади, про що вказано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 23.02.2016 року № 1442-27999 (а.с. 15), згідно з якою позивач постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 і перемістився та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи судом встановлено, що після досягнення 50-річного віку, 29 червня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 1807 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 ч. 2 ст. 114 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 76-77).

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані наступні документи:

1) довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_2 ;

2) заяву про призначення/перерахунок пенсії № 1807;

3) паспорт № НОМЕР_3 ;

4) анкету опитування № б/н;

5) військовий квиток № НОМЕР_4 ;

6) диплом (свідоцтво, атестат) про навчання № НОМЕР_5 ;

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1442-27999;

8) довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року № 516;

9) довідку про зміну назви організації № 1460;

10) довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників № 1454;

11) інші документи: копію наказу № 67-п, наказ № 1615; пільгову довідку № 184к; пільгову довідку про стаж № 542; протокол № 2; довідку про спуски в шахту № 1093, № 1094; довідки про спуски № 543; пільгову довідку № 445к; документ про перейменування № 544; наказ № 18; трудову книжку або документ про стаж № 3914484 ;

12) довідку про відкритий рахунок в банку від 28.09.2021 року;

13) довідку про прийняття на роботу (навчання) від 28.09.2021 року;

14) пільгові довідки шахтоуправління «Красная звезда» віл 28.09.2021 року;

15) свідоцтво про народження дитини від 28.09.2021 року (а.с. 78-79).

За наслідком розгляду поданої заяви та доданих до неї документів відповідачем було надано позивачу повідомлення № 0500-1506-8/30959 від 09.07.20021 року, яким відмовлено в призначені пенсії, оскільки заявник не досяг необхідного пенсійного віку.

З наданого повідомлення видно, що вік позивача на момент надання заяви становить 51 рік 4 місяці 21 день, страховий стаж становить 22 роки 8 місяців 3 дні (необхідно 22 роки 6 місяців).

Вказано, що за доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди: з 23.12.1991 року по 29.11.1994 року згідно довідки від 16.12.2019 року № 542, виданої ОП «ВОК ЛШ ім. Максима Горького» (не долучено атестацію робочого місця); з 09.08.1999 року по 11.09.2000 року згідно довідки від 16.12.2019 року № 1454, виданої ДВАТ «Шахта» Ясинівська-Глибокая» ДХК «Макіїввугілля»; з 18.08.2009 року по 31.01.2013 року згідно довідки від 18.12.2019 року № 445к, виданої ПП «Горняк-95»; з 01.02.2013 року по 23.06.2014 року згідно довідки від 14.08.2019 року № 184к, виданої ПП» Углепласт», оскільки довідки видані підприємствами, які за своєю адресою відносяться до території, які тимчасово не контролюються українською владою, органами державної влади, в тому числі Пенсійному фонду України, не функціонують.

Також зазначено, що будь-які довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами фонду з території, які непідконтрольні українській владі, не підлягають виконанню (Постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595).

За таких обставин позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також зазначено, що дата, з якої позивач матиме право на пенсійну виплату є 09.02.2035 року (а.с. 17-18).

Суд зазначає, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_7 позивач, у спірні періоди:

- з 23.12.1991 року прийнятий в Шахтоуправління імені газети «Правда» (після реорганізації «ВОК ЛШ ім Максима Горького») (наказ № 104/к від 23.12.1991 року);

- з 29.11.1994 року звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (наказ № 114/к від 29.11.1994 року);

- з 09.08.1999 року прийнятий в ДВАТ «Шахта» Ясинівська-Глибокая» ДХК «Макіїввугілля» гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ № 419к від 09.08.1999 року);

- з 11.09.2000 року звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (наказ № 523к від 11.09.2000 року);

- з 18.08.2009 року прийнятий в ЧП «Горняк-95» гірничим майстром з повним робочим днем в шахті (наказ № 443к від 18.08.2009 року);

- з 31.01.2013 року звільнений на підставі п.5 ст. 36 КЗпП України, за переведенням в ПП «Углепласт»;

- з 01.02.2013 року прийнятий за переведенням з ПП «Горняк-95» в якості гірничого майстра, з повним робочим днем в шахті (наказ № 55к від 01.02.2013 року);

- з 23.06.2014 року звільнений за власним бажанням на підстав ст. 38 КЗпП України (наказ № 302к від 23.06.2014 року) (а.с. 19-32).

Згідно довідки № 544 від 16.12.2019 року Шахтоуправлінні імені газети «Правда» було реорганізовано у Відокремлений підрозділ «ВОК ЛШ ім Максима Горького» (а.с. 55-56).

Згідно довідки Відокремленого підрозділу «ВОК ЛШ ім Максима Горького» № 542 від 16.12.2019 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день в Шахтоуправлінні імені газети «Правда» з 23.12.1991 року по 29.11.1994 року на посаді гірничого майстра, що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1010100б. Постанова КМУ від 11.03.1994 року № 162.

З вищезазначеної довідки судом встановлено, що атестація робочих місць була проведена відповідно до наказу № 20 від 12.01.1994 року (а.с. 54).

Згідно довідки № 1460 від 16.12.2019 року ДВАТ «Шахта» Ясинівська-Глибока» ДХК «Макіїввугілля» було реорганізовано у Відокремлений підрозділ «Шахта» Ясинівська-Глибока» ДП «Макіїввугілля» (а.с. 35).

Згідно довідок Відокремленого підрозділу «Шахта» Ясинівська-Глибока» ДП «Макіїввугілля» № 1454 та № 1459 від 16.12.2019 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ДВАТ «Шахта «Ясинівська-Глибока» ДХК «Макіїввугілля» з 09.08.1999 року по 11.09.2000 року за професією гірник очисного вибою підземним з повним робочим днем в шахті на дільниці з видобутку вугілля № 4, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 пункту 1010100а, Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

З вищезазначеної довідки судом встановлено, що атестація робочих місць проведена за наказом № 1615 від 11.08.1995 року, № 298к від 15.06.2001 року, № 31 від 10.01.2006 року, № 41 від 10.01.2011 року, № 8 від 04.01.2016 року (а.с. 33-34, 36-43).

Згідно довідки Приватного підприємства «Горняк-95» № 445к від 18.12.2019 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПП «Горняк-95» з 18.03.2009 року по 31.01.2013 року на посаді гірничого майстра, з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1.1б. Постанова КМУ від 16.01.2003 року № 36.

З вищезазначеної довідки судом встановлено, що атестація робочих місць була проведена відповідно до наказів: № 203 від 29.05.2005 року, № 67 від 29.05.2010 року (а.с. 44-48).

Згідно довідки Приватного підприємства «Вуглепласт» № 184 к від 11.08.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПП «Вуглепласт» з 01.02.2013 року по 23.06.2014 року на посаді гірничого майстра, з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1.1б. Постанова КМУ від 16.01.2003 року № 36.

З вищезазначеної довідки судом встановлено, що атестація робочих місць була проведена відповідно до наказу № 18 від 17.10.2012 року (а.с. 49-53).

Згідно з довідкою про заробітну плату для нарахування пенсії № 12/60, № 12/61, № 12/62, № 12/63, № 36 від 05.02.2021 року судом встановлено, що за період з лютого 1987 року по вересень 1993 року, з вересня 1993 року по травень 2001 року та з вересня 2001 по липень 2002 року позивач отримував заробітну плату та відповідні підприємства сплачували страхові внески у Пенсійний фонд України (а.с. 23-26, 31).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058 - IV (далі по тексту - Закон № 1058), Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (далі по тексту - Порядок № 383), Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі по тексту - Порядок № 637) та іншими нормативно - правовими актами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписів статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 2 Розділу XV Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення", який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Порядок та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначено в статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі по тексту - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За умовами п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок № 383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункт 3 Порядку №383).

Згідно з пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Згідно пунктів 23 та 24 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Списки № 1, 2 були затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 та застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03 серпня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, якщо пільгова робота продовжується після 03.08.2016 (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у розділі 1 «ГІРНИЧІ РОБОТИ» підрозділі 1 пункт 1010100а «Всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах», що передбачає посаду «гірник очисного вибою підземний з повним робочим днем в шахті» та пункт 1010100б «Керівники і спеціалісти підземних дільниць», що передбачає посаду «гірничого майстра».

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у розділі 1 «ГІРНИЧІ РОБОТИ» підрозділі 1 код КП 1.1б «керівники та фахівці підземних дільниць», що також передбачає посаду «гірничого майстра».

Отже, з викладених законодавчих норм видно, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1.

При цьому, як уже зазначалося, основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

Як видно з матеріалів справи, записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_7 підтверджено наступне:

- у період з 23.12.1991 року по 29.11.1994 року позивач працював гірничим майстром в Шахтоуправлінні імені газети «Правда», яке було реорганізовано у Відокремлений підрозділ «ВОК ЛШ ім Максима Горького»;

- у період з 09.08.1999 року по 11.09.2000 року позивач працював гірником очисного вибою в ДВАТ «Шахта «Ясинівська-Глибока» ДХК «Макіїввугілля»;

- у період з 18.08.2009 року по 31.01.2013 року позивач працював гірничим майстром в ПП «Горняк-95»;

- у період з 01.02.2013 року по 23.06.2014 року позивач працював гірничим майстром в ПП «Вуглепласт» (а.с. 19-32).

В ході розгляду справи судом були досліджені надані позивачем в якості доказів документи, якими підтверджено спірні періоди його роботи з 23.12.1991 року по 29.11.1994 року, з 09.08.1999 року по 11.09.2000 року, з 18.08.2009 року по 31.01.2013 року, з 01.02.2013 року по 23.06.2014 року, а саме: трудова книжка позивача серії серії НОМЕР_8 , а також довідки Відокремленого підрозділу «Шахта» Ясинівська-Глибока» ДП «Макіїввугілля» від 16.12.2019 року № 1454, № 1459, довідку Приватного підприємства «Горняк-95» № 445к від 18.12.2019 року, Приватного підприємства «Вуглепласт» № 184 к від 11.08.2014 року, Відокремленого підрозділу «ВОК ЛШ ім Максима Горького» № 542 від 16.12.2019 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданих позивачу.

Проте, як уже зазначалося, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, відповідач в своєму повідомленні № 0500-1506-8/30959 від 09.07.2021 року вказує на відсутність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки за доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди: з 23.12.1991 року по 29.11.1994 року згідно довідки від 16.12.2019 року № 542, виданої ОП «ВОК ЛШ ім. Максима Горького» (не долучено атестацію робочого місця); з 09.08.1999 року по 11.09.2000 року згідно довідки від 16.12.2019 року № 1454, виданої ДВАТ «Шахта» Ясинівська-Глибока» ДХК «Макіїввугілля»; з 18.08.2009 року по 31.01.2013 року згідно довідки від 18.12.2019 року № 445к, виданої ПП «Горняк-95»; з 01.02.2013 року по 23.06.2014 року згідно довідки від 14.08.2019 року № 184к, виданої ПП» Углепласт», оскільки довідки видані підприємствами, які за своєю адресою відносяться до території, які тимчасово не контролюються українською владою, органами державної влади, в тому числі Пенсійному фонду України, не функціонують.

Також зазначено, що будь-які довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами фонду з території, які непідконтрольні українській владі, не підлягають виконанню (Постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595) (а.с. 17-18).

Щодо неврахування зазначених документів при призначенні пенсії на пільгових умовах, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однак, як зазначив відповідач, провести перевірку достовірності документів не має можливості, тому що підприємство знаходяться на непідконтрольній українській владі території і не здійснило перереєстрацію юридичної адреси на підконтрольну України територію.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, місто Макіївка та місто Донецьк відносяться до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»(далі по тексту - Закон № 1207-VII).

За приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1207-VII тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до частин першої та другої статті 4 Закону № 1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною першою статті 17 Закону № 1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до статті 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до частин першою - третьою статті 9 Закону № 1207-VII, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Суд зазначає, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких відповідні підприємства, на яких працював позивач здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади і їх було утворено відповідно до законодавства України.

Разом з цим, суд вважає за необхідне також зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи "Намібійські винятки", сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення як громадянину, який працював на роботах зі шкідливими умовами праці.

Таким чином, позивачем було вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення його пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 23 січня 2018 року у справі № 583/392/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 234/3038/17, від 11 грудня 2018 у справі №360/1628/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин суд вважає, що позивачем у повній мірі було виконано вимоги для підтвердження пільгового стажу, достатнього для призначення пенсії на пільгових умовах, що дає підстави для призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 з 29.06.2021 року на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм та обставин справи, суд приходить до висновку, що позивачем доведено період його роботи з 23.12.1991 року по 29.11.1994 року, з 09.08.1999 року по 11.09.2000 року, з 18.08.2009 року по 31.01.2013 року, з 01.02.2013 року по 23.06.2014 року, а тому зазначені періоди мають бути зараховані до пільгового стажу останнього, на підставі відомостей зазначених в трудовій книжці.

Натомість, пенсійним органом не враховано, що визначальним фактом для призначення пенсії на пільгових умовах є підтвердження зайнятості особи на відповідних роботах, а тому відмовляючи в призначенні пенсії позивачу, відповідач діяв незаконно та протиправно.

Щодо позовних вимог про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відповідно пункту «а» частини першої Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає наступне.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-І, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Тому відмова управління ПФУ в призначенні ОСОБА_1 , який на час звернення із заявою про призначення пенсії досяг 51 року, мав страховий стаж роботи 22 рік 8 місяці 3 дні, у тому числі на роботах за списком № 1, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням недосягнення ним пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 3 листопада 2021 року по справі № 360/3611/20 (провадження № 11-209заі21), яке є зразковим для справ, у яких предметом спору є оскарження дій територіального органу Пенсійного фонду України щодо вирішення питання про призначення пенсії на пільгових умовах, для працівників, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Оскільки дана справа є типовою із справою № 360/3611/20, то висновки Верховного Суду належить застосовувати при розгляді справ щодо звернення осіб до суду з позовами до Пенсійного фонду про призначенням пенсії після 23.01.2020 року з підстав, визначених статтею 13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно ч. 2 ст. 5 КАС України визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, застосувавши положення ч. 2 ст. 9 та п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України суд, з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до пункту «а» частини першої Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача № 1807 від 29.06.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до пункту «а» частини першої Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні про те, що підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача період роботи з 23.12.1991 року по 29.11.1994 року в ОП «ВОК ЛШ ім. Максима Горького», з 09.08.1999 року по 11.09.2000 року в ДВАТ «Шахта» Ясинівська-Глибока» ДХК «Макіївугілля», з 18.08.2009 року по 31.01.2013 року в ПП «Горняк-95» та з 01.02.2013 року по 23.06.2014 року ПП «Вуглепласт».

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до пункту «а» частини першої Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) № 1807 від 29.06.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до пункту «а» частини першої Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні про те, що підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача період роботи з 23.12.1991 року по 29.11.1994 року в ОП «ВОК ЛШ ім. Максима Горького», з 09.08.1999 року по 11.09.2000 року в ДВАТ «Шахта» Ясинівська-Глибока» ДХК «Макіївугілля», з 18.08.2009 року по 31.01.2013 року в ПП «Горняк-95» та з 01.02.2013 року по 23.06.2014 року ПП «Вуглепласт».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122).

Повне судове рішення складене 03 грудня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч