Справа № 380/8399/20
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 380/8399/20
адміністративне провадження № К/9901/35360/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі Суд):
судді-доповідача Бевзенка В.М.,
суддів: Чиркіна С.М., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 380/8399/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом Міністерства оборони України (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Львівський обласний військовий комісаріат, у якому просив:
- визнати протиправним пункт 39 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.12.2019 № 177 про відмову у призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням ІІІ групи інвалідності у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2020, а саме - 506750 гривень.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 апеляційну скаргу позивача задоволено частково, внаслідок чого:
- прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково;
- визнано протиправним пункт 39 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань з призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 13.12.2019 № 117 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги капітану у відставці ОСОБА_1 ;
- зобов`язано відповідача призначити та виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням ІІІ групи інвалідності у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, відповідач оскаржив її у касаційному порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 14.06.2021 касаційну скаргу відповідача на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 380/8399/20 залишено без руху.
Ухвалою Верховного Суду від 12.07.2021 касаційну скаргу відповідача на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 380/8399/20 повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Верховного Суду від 10.08.2021 виправлено описки в ухвалах Верховного Суду від 14.06.2021 та від 12.07.2021.
27.09.2021 до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга відповідача на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021.
Ухвалою Верховного Суду від 11.10.2021 касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження з наведенням нових обґрунтованих підстав для його поновлення.
В установлений судом строк, відповідач подав до суду заяву про усунення недоліків у якій зазначає, що підставами пропуску строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 стало те, що вперше представник відповідача звернувся з касаційною скаргою з дотриманням процесуального строку на касаційне оскарження з моменту отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду, а прийняття ухвали Верховним Судом про повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку, наведені заявником касаційної скарги обставин є достатніми для визнання поважними підстав подачі касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження.
Дослідивши зміст касаційною скарги разом із заявою про усунення недоліків, Суд дійшов такого висновку.
На відміну від випадку залишення касаційної скарги без руху, коли законодавець визначив граничний строк для усунення недоліків скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не визначають строк, у який скаржник може повторно подати касаційну скаргу після її повернення з підстави, визначеної пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Втім, зазначене не свідчить, що після повернення касаційної скарги встановлений частиною першою статті 329 КАС України строк починає свій відлік заново.
Учасники судового процесу та їхні представники можуть скористатися правом на повторне подання касаційної скарги у межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.
Так, вперше відповідач звернувся із касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 засобами поштового зв`язку 24.05.2021, тобто у встановлений КАС України строк.
Втім, ухвалою Верховного Суду від 12.07.2021 касаційну скаргу відповідача на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 380/8399/20 повернуто.
Указану ухвалу про повернення касаційної скарги відповідач отримав 16.07.2021.
Далі 02.08.2021 до Верховного Суду надійшла заява відповідача про виправлення описки в ухвалах Верховного Суду від 14.09.2021 та від 12.07.2021.
Ухвалою Верховного Суду від 10.08.2021 заяву задоволено та описки виправлені.
Ухвалу про виправлення описки відповідач отримав 16.08.2021 і вдруге звернувся із касаційною скаргою засобами поштового зв`язку 22.09.2021.
З наведеного видно, що повторно скаржник звернувся з касаційною скаргою через 36 днів.
Такий пропуск строку на касаційне оскарження є безпідставно значним для виконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги.
Наведені скаржником поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження у клопотання про поновлення строку не свідчать про вчинення процесуальних дій щодо повторного подання касаційної скарги протягом розумного строку.
Таким чином, скаржник не вказав та не підтвердив наявність об`єктивних перешкод для реалізації ним права на оскарження судового рішення у касаційному порядку у найкоротший строк з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги, а також виправлення описок в ухвалах.
Згідно до положень частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, неодноразово вказувалось, що право на доступ до судочинства, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним, воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», пункту 53 рішення ЄСПЛ від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України»). За висновком, викладеним в рішенні від 18.10.2005 у справі «МПП «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними меж.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Оскільки скаржником не усунуті недоліки касаційної скарги викладені в ухвалі Верховного Суду від 11.10.2021, Суд визнає неповажним пропущений скаржником строк на касаційне оскарження та відмовляє у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 2, 44, 333 КАС України, Суд,
УХВАЛИВ:
Визначити неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 380/8399/20.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі № 380/8399/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач: В.М. Бевзенко
Судді: С.М. Чиркін
В.М. Шарапа