Справа № 420/15355/21
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Відділу з питань надання адміністративних послуг державної реєстрації Саф`янівської сільської Ізмаїльського району Одеської області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.,-

ВСТАНОВИВ:

26.08.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Відділу з питань надання адміністративних послуг державної реєстрації Саф`янівської сільської Ізмаїльського району Одеської області (68670, Одеська обл.. Ізмаїльський р-н, (с.Саф`яни. вул. Грушевського, буд.85, ), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора управління Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Савченко Ольги Володимирівни №28058989 від 03.02.2016 року про реєстрацію за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 3 га з кадастровим номером: :01:002:0446 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду по справі № 2-4075/11 від 11 жовтня 2011 року (по 1/4 частині за кожним) з відкриттям у Державному реєстрі прав нового розділу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20, а також скасувати проведену на підставі вищевказаного рішення державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 3 га з кадастровим номером: :01:002:0446 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду по справі № 2-4075/11 від 11 жовтня 2011 року (по 1/4 частині за кожним), номера запису про право власності: 13103744 та 13103728.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 січня 2016 року державний реєстратор Тодорова І.Г. зареєструвала за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 3 га з кадастровим номером: :01:002:0446 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-2870. виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 11 червня 2004 року. В свою чергу, при здійсненні державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 3 га з кадастровим номером: :01:002:0446 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду по справі №2-4075/11 від 11 жовтня 2011 року (по 1/4 частині за кожним) державним реєстратором Савченко Ольгою Володимирівною помилково було відкрито новий розділ, замість внесення змін до існуючого речового права на земельну ділянку. Так, наявність в реєстрі нерухомого майна двох розділів відносно одного об`єкта нерухомості є перешкодою в реалізації позивачам їх права власності.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 02.11.2021 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з чим розгляд справи розпочато спочатку.

22.11.2021 року від представника позивачів (за вх.№65068/21) та з боку третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (за вх.№65067/21) надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 30.11.2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що відповідачем до суду не подано відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

26 січня 2016 року державний реєстратор Тодорова І.Г. зареєструвала за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 3 га з кадастровим номером: :01:002:0446 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-2870. виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 11 червня 2004 року.

Під час внесення запису про державну реєстрацію було відкрито відповідний розділ (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27958243 від 27.01.2016) та присвоєно вищевказаній земельній ділянці реєстраційний номер 20.

В подальшому, 01 лютого 2016 року державний реєстратор Савченко Ольга Володимирівна зареєструвала за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3 га з кадастровим номером: :01:002:0446 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду по справі №:2-4075/11 від 11 жовтня 2011 року (по 1/4 частині за кожним).

При цьому, під час внесення вказаних записів про державну реєстрацію було відкрито новий розділ (рішення про державку реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28058989 від 03,02, 2016) та присвоєно вищевказаній земельній ділянці реєстраційний номер 20.

Відповідно до статті 2 даного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону № 1952-IV, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Статтею 4 Закону № 1952-IV визначено що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема і право власності на нерухоме майно.

Згідно вимог ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об`єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України. Нотаріус як спеціальний суб`єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Згідно зі статтею 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Датою і часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата і час реєстрації відповідної заяви.

Відповідно до статті 20 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав на кожний об`єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, за рішенням державного реєстратора відкривається відповідний розділ та реєстраційна справа.

Розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються на підставі рішення державного реєстратора у разі: 1) знищення об`єкта нерухомого майна; 2) поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна.

Статтею 25 Закону передбачено, що реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни опису (даних) об`єкта нерухомого майна його реєстраційний номер залишається без змін.

Порядок присвоєння реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 26 Закону № 1952-IV, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Процедуру ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначено Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 4 Порядку, ведення Державного реєстру прав передбачає:

1) реєстрацію заяв (запитів) у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру прав (далі - база даних про реєстрацію заяв і запитів);

2) пошук відомостей у Державному реєстрі прав;

3) оформлення рішень, свідоцтв про право власності на нерухоме майно;

4) відкриття розділів Державного реєстру прав та/або внесення записів до нього;

5) внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), скасування записів Державного реєстру прав;

6) надання інформації з Державного реєстру прав;

7) закриття розділів Державного реєстру прав.

Реєстрацію заяв (запитів) у базі даних про реєстрацію заяв і запитів проводить орган державної реєстрації прав, нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус), шляхом внесення відомостей, зазначених в заяві (запиті), до такої бази даних (п. 5 Порядку).

Під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб`єкта цього права; інші речові права та суб`єкта цих прав; іпотеку та суб`єкта цього права (п. 10 Порядку).

Згідно з пунктами 15-19 Порядку, після здійснення пошуку у Державному реєстрі прав відомостей державний реєстратор розглядає заяву (запит) та оформляє відповідне рішення, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав та вносить записи до Державного реєстру прав.

У випадках, установлених законодавством, державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до спеціального розділу Державного реєстру прав.

Розділ Державного реєстру прав відкривається державним реєстратором на кожний окремий об`єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше.

Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: нерухоме майно; право власності та суб`єкта цього права; інші речові права та суб`єкта цих прав; обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав.

Після відкриття державним реєстратором розділу Державного реєстру прав та внесення до нього запису державний реєстратор присвоює об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна є ідентифікатором розділу Державного реєстру прав, відкритого державним реєстратором на такий об`єкт.

Після внесення державним реєстратором запису про речове право на нерухоме майно, обтяження такого права до Державного реєстру прав такому запису присвоюється номер, який є його ідентифікатором.

Дата і час державної реєстрації виникнення, переходу, припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна фіксуються автоматично та відповідають даті і часу реєстрації заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або заяви про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна у базі даних про реєстрацію заяв і запитів, відповідно до якої заявлено державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до пункту 41 Порядку, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна, який поділено чи частку з якого виділено, або на об`єкти нерухомого майна, що об`єднано, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та відкриває закритий (закриті) розділ (розділи) Державного реєстру прав та відповідну (відповідні) реєстраційну (реєстраційні) справу (справи) на підставі прийнятого ним рішення про відкриття закритого розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, державним реєстратором на один і той же об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку площею 3 га з кадастровим номером: :01:002:0446, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито два розділи: 20 - про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 (рішення від 27.01.2016 о 15:09), та розділ 20 - про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (рішення від 03.02.2016 о 13:53).

Отже, прийняте державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28058989 від 03.02.2016 о 13:53, за результатом якого здійснено державну реєстрацію права власності з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 20, запис про право власності: 13103744, дата державної реєстрації 01.02.2016 р. не відповідає вимогам Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки при відкритті нового розділу державний реєстратор фактично присвоїв новий реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, який є індивідуальним номером, який вже був присвоєний раніше при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше 20) і він має залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

Станом па момент прийняття оскаржуваного рішення спірні правовідносини регулювались Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 01 січня 2016 року, а саме Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 року, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» був викладений у новій редакції.

Законом України від 26.11.2015 року, зокрема, була змінена система органів, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та речових прав. Так, статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції до викладення закону в новій редакції передбачалось, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції зі змінами станом на 01 січня 2016 року та яка діє в цій редакції станом на теперішній час передбачено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Підпунктом 3 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 року встановлено, що органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, припиняють надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі забезпечення виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення. Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями умов, необхідних для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але не пізніше 30 квітня 2016 року.

З урахуванням вищевказаного, після 30 квітня 2016 року, органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, припинили надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

При цьому, починаючи з 2016 року і по теперішній час, послуги сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у с. Каменка Ізмаїльського району Одеської області надаються відділом з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача до Відділу з питань надання адміністративних послуг державної реєстрації Саф`янівської сільської Ізмаїльського району Одеської області та про доцільність їх задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст.139 КАС України стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 908, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Відділу з питань надання адміністративних послуг державної реєстрації Саф`янівської сільської Ізмаїльського району Одеської області (68670, Одеська обл.. Ізмаїльський р-н, (с.Саф`яни. вул. Грушевського, буд.85, ), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора управління Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Савченко Ольги Володимирівни №28058989 від 03.02.2016 року про реєстрацію за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 3 га з кадастровим номером: :01:002:0446 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду по справі № 2-4075/11 від 11 жовтня 2011 року (по 1/4 частині за кожним) з відкриттям у Державному реєстрі прав нового розділу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20.

Скасувати проведену на підставі вищевказаного рішення державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 3 га з кадастровим номером: :01:002:0446 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду по справі № 2-4075/11 від 11 жовтня 2011 року (по 1/4 частині за кожним), номера запису про право власності: 13103744 та 13103728.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу з питань надання адміністративних послуг державної реєстрації Саф`янівської сільської Ізмаїльського району Одеської області (68670, Одеська обл.. Ізмаїльський р-н, (с.Саф`яни. вул. Грушевського, буд.85, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) солідарно судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.