Справа № 303/3167/21
Суддя: Монич В. О.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №303/3167/21
2-а/303/87/21
ряд.стат.звіту №140

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2021 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого-судді Монич В. О.

при секретарі Годьмаш О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в особі: поліцейського першого батальйону третьої роти УПП рядового поліції Пацьо Віктора Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

16.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом про визнання незаконними дій відповідача, в особі рядового поліції Пацьо Віктора Валерійовича по складанню постанови серії ЕАН № 4026631 від 06.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неправомірними, визнання недійсною і скасування постанови серії ЕАН № 4026631 від 06.04.2021 року та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що вважає вищевказану постанову винесеною незаконно та необгрутовано. 06.04.2021 року близько 3:30 години, позивач робив поворот ліворуч з другорядної вулиці на вул..Берегівська в м.Мукачево, рухаючись із заправки. В цей час його наздогнав поліцейський автомобіль, який стояв на узбіччі дороги без включених проблискових маячків і поліцейські в ньому зробили вимогу про зупинку позивача. Зупинившись позивач хотів зясувати причини зупинки, на що отримав відповідь, що він рухався підозріло. Позивач вказав відповідачу на неправомірність такої зупинки, однак пред`явив останньому документи водія. В подальшому під`їхала ще одна група поліцейських і в результаті їх колективних дій на місці було винесено оскаржувану постанову. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не взято до уваги заперечення позивача та відмовлено у демонстрації відеозапису з боді-камери, де би було видно факт вчинення правопорушення, так само, як і відмовлено у залучені адвоката. За наслідками таких дій поліцейських, позивачем 11.04.2021 року подано скаргу до Управління патрульної поліції ДПП.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, яку відповідачу направлено разом з копією позовної заяви та додатками до неї 22.04.2021 року і яку він отримав 03.05.2021 року.

20.05.2021 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву в якому просили в задоволенні позову відмовити у зв`язку з безпідставністю вимог позивача. Зазначили, що 06.04.2021 року екіпаж патрульної поліції під час несення служби на автодорозі в м.Мукачево по вул..Берегівська, помітив автомобіль марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив п.31.1 та 31.4.3.а ПДР України, а саме: керував транспортним засобом з непрацюючою правою фарою в темну пору доби. Крім цього, під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем без діючого полісу ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.1.ѓ ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Також, в ході спілкування у позивача було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.31.6.б та 2.1.ѓ ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП було прийнято рішення про складення адміністративних матеріалів щодо позивача. Позивачу було роз`яснено його права та взято до уваги всі його доводи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.

Так, згідно ст.288 ч.1 п.3 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.289 КУпАП, ст.286 ч.2 КАС України скаргу на рішення (постанову) по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З постанови серії ЕАН № 4026631 від 06.04.2021 року вбачається, що 06.04.2021 року о 03 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Мукачево по вул..Берегівська, з непрацюючою правою фарою та без діючого страхового полісу, чим порушив п.п.2.1.ѓ ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 гривень(а.с.7).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиню першою статті 126 КУпАП визначено, що правопорушенням, за яке настає адміністративна відповідальність у вигляді штрафу, визначено керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно п.2.1.ѓ Правил дорожнього руху: «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)».

Згідно пункту 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 і 284 КУпАП У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови було наведено докази, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем були дотримані повною мірою, надано докази відсутності у позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.26, 27).

Вказаний факт також доводиться наявною в матеріалах справи копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203495132 від 07.04.2021 року (а.с.10) тобто позивачем було оформлено вказаний поліс вже після винесення відносно нього оскаржуваної постанови.

Частина 2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до «Інструкцієї з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, якщо у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ч.3 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За змістом ч.ч.2, 4, 5ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283КУпАП.

За результати розгляду відповідно до ст. 283 КУпАП орган (посадова особа) виносить постанову у справі.

Таким чином, у судовому засіданні доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КупАП, постанова серії ЕАН № 4026631 від 06.04.2021 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є обґрунтованою та винесеною відповідно до норм закону, а отже позивачем не доведено позовних вимог, з огляду на це суд не вбачає законних підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в особі: поліцейського першого батальйону третьої роти УПП рядового поліції Пацьо Віктора Валерійовича про визнання незаконними дій відповідача, в особі рядового поліції Пацьо Віктора Валерійовича по складанню постанови серії ЕАН № 4026631 від 06.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неправомірними, визнання недійсною і скасування постанови серії ЕАН № 4026631 від 06.04.2021 року та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 01.12.2021 року.

Головуючий В.О. Монич