Справа № 380/12360/21
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/12360/21 пров. № А/857/17280/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року про повернення позовної заяви у справі № 380/12360/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації, Львівської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, (ухвала суду першої інстанції постановлена суддею Кедик М.В. у м. Львів Львівської області 16 серпня 2021 року, дата складення повного тексту судового рішення не зазначена), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Львівської обласної державної адміністрації (надалі також ЛОДА, відповідач 1), Львівської районної державної адміністрації (надалі також ЛРДА, відповідач 2), у якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність ЛОДА щодо ненадання відповіді на подану заяву від 15.06.2021 і невчинення дій;

- зобов`язати ЛРДА в особі управління соціального захисту населення провести перерахунок відповідно до вимог законодавства з врахуванням фактичного доходу і виплатити субсидію ОСОБА_1 за період 2018-2021 роки;

- стягнути на користь позивача 40000 грн моральної шкоди солідарно з відповідачів.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ЛОДА, ЛРДА про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди повернуто позивачу.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для розгляду її по суті.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що має статус ветерана війни - учасника війни, який надає їй пільги щодо сплати судового збору. Також вказує, що моральна шкода є немайновою, а тому вимога судді сплатити судовий збір є незаконною.

Відповідачі не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, суд вважав за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень частини другої статті 312 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши матеріали позову судом першої інстанції було встановлено, що позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації, Львівської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди подано без додержання вимог, передбачених статтею 161 КАС України, а саме не додано доказів сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом, а лише посвідчення № 146517 від 26.08.2014 ветерана війни учасника війни.

Таким чином, судом першої інстанції прийнято ухвалу про залишення позовної заяви без руху, оскільки спір у даній справі не пов`язаний із соціальним захистом позивача як учасника бойових дій або Героя України, а тому позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (надалі також Закон № 3674-VI).

На виконання вимог ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року про залишення позовної заяви без руху позивачем надіслано заперечення щодо виконання такої. У вказаних запереченнях позивач зазначає, що має статус учасника війни. Також вказує, що моральна шкода є немайновою, а тому вимога судді сплатити судовий збір є незаконною.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що подані позивачем заперечення щодо виконання ухвали суду від 02.08.2021 фактично зводиться до незгоди з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху, вимоги такої не виконано та не усунено недоліки позовної заяви.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі, колегія суддів встановила наступне.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви, чітко визначені у статті 160 КАС України.

Суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Таким чином, якщо позивач не дотримав якоїсь із вимог до позовної заяви і відсутність певної інформації не дає можливості суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі та виконати обов`язок з повідомлення про це осіб, які беруть участь у справі, суд залишає позовну заяву без руху і пропонує позивачеві виправити виявлені недоліки.

Стаття 160 КАС України стандартизує структуру позовної заяви - містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), які дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Разом з тим, суд не повинен тлумачити положення статті у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі, а також, застосовуючи положення статті 160,161 КАС України, формально підходити до цих норм, у зв`язку з чим позовні заяви безпідставно залишати без руху та повертати.

Як встановлено частиною 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон № 3674-VI.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 5 Закону № 3674-VI встановлено пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлено Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (надалі також Закон № 3551-XII).

Відповідно до частини другої статті 22 Закону № 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Апеляційним судом досліджено копію посвідчення № НОМЕР_1 від 26 серпня 2014 року, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 , яке підтверджує статус позивача та надає право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернулася до суду з вимогою зобов`язати ЛРДА в особі управління соціального захисту населення провести перерахунок з врахуванням фактичного доходу і виплатити субсидію ОСОБА_1 за період 2018-2021 роки.

Отже, позивач звернулася до суду з позовом щодо оскарження бездіяльності відповідача, яке зачіпає, на її думку, порядок, обсяг соціальних гарантій та стосується соціального і правового захисту ветеранів війни.

Таким чином, у відповідності до статті 22 Закону № 3551-XII позивач звільнена від судових витрат щодо розгляду питань, пов`язаних з їх соціальним захистом.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відтак, скаржник звільняється від сплати судового збору на підставі частини другої статті 22 Закону № 3551-XII.

У розрізі викладеного колегія суддів констатує, що приймаючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху та ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, та дійшов помилкового висновку про необхідність сплати судового збору за подання позовної заяви, оскільки чинним законодавством встановлено звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви щодо розгляду питань їх соціального захисту.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції надто формально підійшов до оцінки підстав для звільнення від сплати судового збору та поверхнево дослідив копію посвідчення № НОМЕР_1 від 26 серпня 2014 року, тому не надав їм оцінку в їх сукупності, внаслідок чого зробив передчасний висновок про повернення позивачеві позовної заяви.

Щодо неподання позивачем заяви про залучення третьої особи у порядку частини другої статті 49 КАС України, з зазначенням на яких підставах третю особу належить залучити до участі у справі та на які права, свободи, інтереси або обов`язки цієї особи може вплинути рішення у справі, то колегія суддів вважає, що неусунутий недолік позовної заяви має формальний характер, є незначним і не перешкоджає суду вчинити дії, необхідні для відкриття провадження у справі.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Разом із тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі скасуванню, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, прийняти постанову, якою справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статями 243, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року про повернення позовної заяви у справі № 380/12360/21 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар