Справа № 300/1859/20
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2021 р. справа № 300/1859/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 54036,80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 54036,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача заборгованості по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в загальній сумі 54036,80 грн., що виникла внаслідок несплати узгоджених сум податкових зобов`язань за 2017 рік згідно податкового повідомлення - рішення №008 від 07.05.2018 в сумі 26824,00 грн. та податкового повідомлення-рішення рішення №008 від 07.05.2018 в сумі 41,92 грн., а також за 2018 рік згідно податкового повідомлення-рішення № 0-0908 від 14.05.2019 в сумі 27122,11 грн. та №0-0908 від 14.05.2019 в сумі 48,77 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечив. Зазначає, що є пенсіонеркою, підприємницької діяльності не здійснює, податкові повідомлення-рішення вважає протиправними, оскільки у них не зазначено до якого бюджету слід здійснювати платіж, не зазначено за яке нерухоме майно вона повинна сплачувати податок, до позовної заяви не додано жодного розрахунку податкового боргу. Стверджує, що не отримувала податкове повідомлення - рішення за №0-0908 від 14.05.2019, оскільки дата підпис виконано не нею. Звертає увагу на пропущення строки давності щодо стягнення податкового боргу за 2017 рік.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якому зазначає що відповідач за відомостями ЄДРПОУ є фізичною особою - підприємцем, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником нерухомого майна: житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (заг. площа 1140,0 м2) та житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , (заг. площа 26,0 м2), позивачем здійснено обчислення податку за 2017-2019 роки, розрахунок про що додається. Зазначає, що відповідач в силу вимог п.52.1 ст.52, п.п.266.7.3 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України мав право скористатись податковою консультацією, проте не скористалась, своєчасно податок не сплатила. Стосовно відсутності обґрунтувань щодо нарахування податкового боргу стверджує, що це не є предметом доказування та не підлягає встановленню при ухваленні судового рішення про стягнення податкового боргу. Стосовно строків давності наводить положення вимог п.102.4 ст.102 ПК України про наявність підстав для стягнення податкового боргу протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. Зазначає, що податковий борг за 2017 рік виник саме 21.08.2018, а тому податковим повідомленням-рішенням від 07.05.2018 правомірно відповідачу визначено податкове зобов`язання.

Заяв про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності подані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на час розгляду справи ОСОБА_1 з 16.03.1995 є фізичною особою-підприємцем.

За відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (загальна площа 1140,0 кв м; житлового будинку АДРЕСА_3 (загальна площа 26,0 кв м (зворот а.с.36, 37)

ОСОБА_1 є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у відповідності до пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов`язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Правове регулювання обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, строк сплати та порядок зарахування до бюджетів, передбачено ст.266 Податкового кодексу України.

Відповідно до вимог підпункту 266.1.1. пункту 266.1 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п. 266.2.1. п.266.2 ст.266 ПК України).

Згідно положень підпункту 266.9.1. пункту 266.9 ст.266 Податкового кодексу України податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується, зокрема, фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п.п. 266.10.1. п.266.10. ст.266 ПК України).

Згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Як слідує з матеріалів справи, податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2017-2018 роки в загальній сумі 54036,80 грн. у відповідача виник в результаті несплати ним узгоджених сум податкових зобов`язань за 2017 рік: на підставі податкового повідомлення - рішення №008 від 07.05.2018 в сумі 26824,00 грн. та податкового повідомлення-рішення рішення №008 від 07.05.2018 в сумі 41,92 грн.; за 2018 рік - згідно податкового повідомлення-рішення № 0-0908 від 14.05.2019 в сумі 27122,11 грн. та №0-0908 від 14.05.2019 в сумі 48,77 грн. (а.с.8-9).

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що податкове повідомлення - рішення №008 від 07.05.2018 в сумі 26824,00 грн. та податкове повідомлення-рішення рішення №008 від 07.05.2018 в сумі 41,92 грн. відповідачу вручено за наслідками направлення поштової кореспонденції, про що міститься відповідна відмітка відповідача про їх отримання (а.с.8).

Податкове повідомлення-рішення № 0-0908 від 14.05.2019 в сумі 27122,11 грн. та №0-0908 від 14.05.2019 в сумі 48,77 грн. згідно зазначення на корінцях цих податкових повідомлень-рішень вручено відповідачу особисто під розписку.

При цьому, суд вважає голослівним та оцінює критично твердження відповідача про їх неотримання, оскільки будь-яких доказів щодо вказаного твердження суду не надано, висновків позивача про наявність податкового боргу за 2018 рік не спростовано.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржені, а отже, є узгодженими.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу надіслано податкову вимогу форми "Ф" №1501-52/908 від 01.03.2018, яка відповідачу вручена, що підтверджується відповідною відміткою поштового зв`язку (а.с.7). На час розгляду справи податкова вимога є невідкликаною.

Таким чином, суд дійшов висновку про узгодженість сум податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2017-2018 роки в загальному розмірі 54036,80 грн.

Сума узгоджених податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2017-2018 роки в загальному розмірі 54036,80 грн. є податковим боргом відповідача, який нею не сплачено.

Податковий борг відповідача підтверджується копіями податкових повідомлень-рішень, довідкою про борг, корінцем податкової вимоги №1501-52/908 від 01.03.2018, а також копією облікової картки платника податків (а.с.6-10).

Доказів, які б свідчили про погашення податкового боргу в сумі 54036,80 грн. відповідачем суду не надано.

Відповідно до пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Власником наведених вище об`єктів житлової нерухомості є ОСОБА_1 , податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2017-2018 роки в загальній сумі 54036,80 грн. в даному випадку нараховано їй як фізичній особі.

Зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, є узгодженими, а тому податковий борг в сумі 54036,80 грн. підлягає стягненню в судовому порядку, а позов - задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) в дохід бюджету податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 54036,80 грн. (п`ятдесят чотири тисячі тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.