Справа № 688/3763/21
Суддя: Березюк Н. П.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 688/3763/21
№ 2-а/688/45/21
Рішення

іменем України

30 листопада 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,

перекладача Можейко Г.П.,

представників позивача Шевкопляса М.А., Літвін Ю.В.,

відповідача Тріколіча В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці Хмельницької області справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації для забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусового видворення за межі України,

встановив:

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог.

30 листопада 2021 року Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області звернулося до суду з даним позовом посилаючись на те, що 11 листопада 2021 року до Управління ДМС України в Хмельницькій області надійшов лист відділу міграційної поліції ГУ НП України в Хмельницькій області проте, що 30 листопада 2021 року з ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» звільняється громадянин Румунії ОСОБА_2 , якого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2017 року визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі. Після відбування покарання відповідач має намір залишитись на території України та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на кримінальний елемент з метою вчинення злочинів. За час відбування покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» засуджений систематично порушував вимоги встановленого режиму тримання, виявляв високий ступінь соціально-педагогічної занедбаності, негативно впливав на процес виправлення інших засуджених. При цьому відповідач до територіальних підрозділів та органів ДМС України стосовно продовження терміну перебування на території України, отримання дозволу на імміграцію в Україну, документування посвідкою на постійне /тимчасове проживання в Україні, звернення отримання статусу біженця чи додаткового захисту не звертався. Зареєстрованим чи знятим з реєстрації місця проживання на території України не значиться. Вказує, що відповідач довгий час перебував на території України незаконно, та не вживав жодних заходів для легалізації свого становища. За наведених обставин, вважає, що громадянин Румунії ОСОБА_3 , навмисно ухилятиметься від виїзду з території України, перешкоджатиме проведенню процедури видворення та несе небезпеку для громадського порядку, суспільства в цілому, тому просить суд затримати ОСОБА_4 з метою ідентифікації для забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на 6 (шість) місяців та примусово видворити за межі території України.

Представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні позов підтримали повністю, просили його задовольнити з підстав, викладених в позові.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду на 30 листопада 2021 року.

Позиція сторони відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що приїхав в Україну у 2012 році, працював лаборантом за контрактом, навіть придбав нерухомість, на яку оформлялися документи, чи завершена процедура йому не відомо, оскільки відбував покарання у місцях позбавлення волі. Зазначив, що дружина проживає у Румунії, а в м. Ізмаїл у нього багато родичів, має намір вирішити питання про оформлення прав на нерухоме майно. Розуміє, що без документів, які посвідчують особу та дають право на перебування в Україні не зможе оформити свої права.

Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази.

Судом встановлено, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2017 року ОСОБА_2 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України у виді 14 років позбавлення волі

Згідно довідки про звільнення, 30 листопада 2021 року ОСОБА_2 звільнений з місця відбування покарання ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» по відбуттю строку покарання і прямує до місця проживання в АДРЕСА_1 .

За час відбування покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» засуджений характеризувався негативно, 6 разів порушував вимоги встановленого режиму тримання, адміністрацією не заохочувався, до праці не залучався.

11 листопада 2021 року начальник відділу організації, запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення ОСОБА_7 звернувся до начальника УДМС України в Хмельницькій області з доповідною запискою про те, що 30 листопада 2021 року з ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» після відбуття покарання за вчинення кримінального правопорушення буде звільнено громадянина Румунії ОСОБА_1 , який постійного місця проживання в України, джерел доходу, дійсного паспортного документу не має, у зв`язку з чим він самостійно межі України не покине та всіляко буде ухилятись від виїзду з України.

Крім того, за результатами здійснених заходів щодо захисту національних інтересів держави та контролю за виїздом та перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, проведених відділом міграційної поліції ГУНП в Хмельницькій області було отримано інформацію, що після відбування покарання ОСОБА_2 має намір залишитись на території України та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, що слідує з листа начальника ВМП ГУНП в Хмельницькій області Гарбарця В., адресованого УДМС України в Хмельницькій області за вих. №470/121/16-2021 від 11 листопада 2021 року,

Постановою Шепетівського відділу УДМС у Хмельницькій області від 30 листопада 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. за те, що він 30 листопада 2021 року о 11 год. 35 хв. за адресою: м. Шепетівка, провул І.Сікорського, 16, порушив правила перебування іноземців на території України, а саме: ухилився від виїзду з території України після закінчення відповідного терміну перебування, чим порушив ч.1, 3 ст. 3, ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п.2 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 150 від 15 лютого 2012 року

30 листопада 2021 року о 12 год. 13 хв. ОСОБА_4 затримано у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП для вирішення питання про поміщення особи до ПТПІ, про що складено протокол про адміністративне затримання за ч.2 ст. 263 КУпАП №МХМ 000027 від 30 листопада 2021 року.

Застосовані норми права.

За правилами ч.7 ст.5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч.4 ст.46 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Частиною 11 ст.289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VІ, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно ч. 3 ст.29 вказаного Закону, іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

Згідно ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Мотиви та висновки суду.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач порушив законодавство України про перебування на території держави, оскільки не вчинив жодних дій для легалізації перебування на території іноземної для нього держави. Законних підстав для подальшого перебування ОСОБА_4 на території України не має.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», що унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено.

Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Враховуючи те, що відповідач незаконно перебуває в Україні та є всі обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від добровільного виїзду, оскільки не має доходів, не зможе оформити відповідні документи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст.371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст.ст. 46, 288, 289, 371 КАС України, суд -

вирішив:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації для забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусового видворення за межі України задовольнити.

Затримати з метою ідентифікації для забезпечення примусового видворення за межі території України строком на три місяці, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусового видворення за межі України громадянина Румунії ОСОБА_1 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Примусово видворити громадянина Румунії ОСОБА_1 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК