Справа № 320/10764/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року справа №320/10764/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 45 від 13.04.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 навчання в ПТУ з 01.09.1981 по 20.07.1984, службу в Радянській армії з 22.11.1984 по 08.12.1986, трудовий стаж роботи з 22.11.1984 по 08.12.1986, з 18.02.1987 по 02.06.1992, з 10.06.1992 по 07.03.1994 до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 за Списком № 1, призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1 згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV 05.04.2021.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що спірним рішенням йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного страхового стажу.

Позивач не погоджується з правомірністю прийняття відповідачем цього рішення, оскільки вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу періоди його навчання в ПТУ з 01.09.1981 по 20.07.1984, службу в Радянській армії з 22.11.1984 по 08.12.1986 та трудовий стаж роботи з 22.11.1984 по 08.12.1986, з 18.02.1987 по 02.06.1992, з 10.06.1992 по 07.03.1994, які у сукупності надають йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, позивач стверджує, що відповідач, обґрунтовуючи відмову у призначенні пенсії, посилався на норми Закону №1058, які передбачають призначення пенсії за Списком № 2, тоді як посади, на яких працював позивач у спірний період, відносяться до посад із шкідливими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, що свідчить про формальний розгляд заяви про призначення пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж підтверджується даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідач повідомив, що підставою для розгляду питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність професії (посади) та виробництва в конкретному Списку, а також підтвердження відповідних умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці впродовж повного робочого дня (не менше 80%). У зв`язку з недотриманням цих умов до пільгового стажу позивача не зараховано періоди з 26.07.1984 по 18.11.1984, з 18.02.1987 по 02.06.1992, з 10.06.1992 по 07.03.1994. Для зарахування вказаних періодів до пільгового стажу позивачу необхідно надати первинні документи, що підтверджують роботу в шкідливих умовах за відповідною професією.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Центрально-Міським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 17.12.1998 (а.с.10-11).

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26.05.2017 № /5573 фактичним місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до відомостей про роботу, які містяться у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 31.07.1984 (а.с.15-16), позивач:

- з 01.09.1981 по 20.07.1984 - навчався у середньому професійно-технічному училищі № 48 за спеціальністю "Електрозварювальник";

- з 26.07.1984 по 18.11.1984 - працював електрозварювальником 3 розряду в літійному цеху в Харцизькому літійному заводі високовольтної арматури "Армліт";

- з 22.11.1984 по 08.12.1986 - служив у лавах Радянської армії;

- з 18.02.1987 - призначений на посаду учня гірника підземного в шахті ім. А.Б. Батова з повним робочим днем в шахті; з 16.04.1987 був переведений на посаду гірника підземного 1 розряду з повним робочим днем в шахті; з 17.07.1987 був переведений на посаду гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті для участі по видобутку вугілля;

- з 12.06.1991 по 02.06.1992 - працював гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті;

- з 10.06.1992 по 07.03.1994 - працював гірничим майстром в шахті "Жовтневе" п/о "Макіїв вугілля" з повним робочим в шахті; з 29.09.1992 переведений помічником начальника дільниці підземки з повним робочим днем в шахті;

- з 07.04.1994 по 21.03.2001 - працював директором ТОВ "Лідер ЛТД";

- з 23.03.2001 по 01.12.2006 - працював головним інженером в ТОВ "Лідер ЛТД";

- з 03.03.2008 по 31.07.2008 - працював арматурником в ТОВ "Компанія Вертикаль".

З 1989 по 1992 роки позивач навчався у Донецькому заочному гірничому технікумі за спеціальністю "Підземна розробка вугільних родовищ", що підтверджується дипломом серії ПТ № 746679 від 26.05.1992 (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах від 05.04.2021, до якої, згідно з розпискою-повідомленням, були додані такі документи: диплом про навчання; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера; заява про призначення/перерахунок пенсії; інший документ (РЗО); пам`ятка; паспорт громадянина України; трудова книжка; довідка про прийняття на роботу (навчання) (а.с.35).

За результатами розгляду поданих документів Відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення від 13.04.2021 № 45, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності достатнього пільгового стажу роботи.

У рішенні вказано, що пенсійний вік, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2), становить 55 років, натомість вік заявника - 54 роки, а необхідний пільговий стаж на роботах із важкими і шкідливими умовами праці, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2), становить не менше 28 років 6 місяців, у той час як страховий стаж позивача становить 23 роки 5 місяців 18 днів.

У рішенні вказано, що документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку на 5 років. Для зарахування періоду з 26.07.1984 по 18.11.1984, з 18.02.1987 по 02.06.1992, з 10.06.1992 по 07.03.1994 до пільгового стажу необхідно надати уточнюючі довідки, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Крім того, у рішенні зазначено, що право на призначення пенсії позивач набуде після досягнення 65 років (а.с.28).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом, з приводу чого суд зазначає таке.

Частинами першою-другою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

- чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

- жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

- чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

- жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788 (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду від 23.01.2020 у справі № 1-5/2018 (746/15) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Пунктом 3 рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 у справі № 1-5/2018(746/15) визначено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме, зокрема:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам».

Стаття 13 Закону № 1788 у вказаній редакції почала діяти з 24.01.2020.

Відповідно до статті 100 Закону № 1788 особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно з частинами першою-другою статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Частиною першою статті 45 Закону № 1058 встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частина друга статті 45 Закону № 1058).

Як зазначено вище, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю документального підтвердження наявного трудового стажу.

За правилами статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, саме трудова книжка працівника є основним документом, який підтверджує його трудовий стаж. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 8 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список № 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173.

Крім цієї постанови Списки №1 та №2 були затверджені постановами:

- Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10;

- Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162;

- Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36;

- Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Як вбачається з рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 13.04.2021 №45, до пільгового стажу позивача не були враховані такі періоди його роботи:

- з 26.07.1984 по 18.11.1984 (робота електрозварювальником 3 розряду в літійному цеху в Харцизькому літійному заводі високовольтної арматури "Армліт");

- з 18.02.1987 по 02.06.1992 (робота учнем гірника підземного в шахті ім. А.Б. Батова з повним робочим днем в шахті; робота гірником підземним 1 розряду з повним робочим днем в шахті; робота гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті для участі по видобутку вугілля; робота гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті);

- з 10.06.1992 по 07.03.1994 (робота гірничим майстром в шахті "Жовтневе" п/о "Макіїв вугілля" з повним робочим в шахті; помічником начальника дільниці підземки з повним робочим днем в шахті).

Відповідно до пункту 1 розділу І "Гірничі роботи" Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, до професій і посад, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах належать: гірничі роботи:

- всі робочі, інженерно-технічні робітники і службові, які зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобування вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних та нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівельних шахтах, рудників та інших підземних будівель, а також усі працівники, які зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робочих та службовців (медперсонал підземних (медпунктів, робітники підземного телефонного зв`язку та ін.).

Згідно зі Списком 1 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженим Кабінетом Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, до професій і посад, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах належать:

- 10100000 I. Гірничі роботи - код 10100000: видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд:

- 10101000 1. Підземні роботи у шахтах, рудниках та на копальнях з видобування корисних копалин; у геологорозвідуванні; на дренажних шахтах; на будівництві шахт, рудників, копальнях: 1010100а а) усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах; 1010100д-23187 Майстер, майстер гірничий;

- 10103000 2. Підземні роботи з будівництва, реконструкції, технічного переоснащення і капітального ремонту: гірничих вироблення, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших будівель: 1010300а-11717 Гірничі робітники підземні; 1010300а-17491 Прохідники.

Натомість професія «електрозварювальники та їхні підручні» постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 була віднесена до Списку №2 (Розділ XXXII. Загальні професії).

Як вбачається з матеріалів справи, архівною довідкою ТОВ "Армліт-Донбас" від 01.11.2016 вих. № 114/1 підтверджено, що позивач працював електрозварювальником 3 розряду в літійному цеху в Харцизькому літійному заводі високовольтної арматури "Армліт" повний робочий день у період з 26.07.1984 по 18.11.1984 (а.с.18).

Відповідно до довідки відокремленого підрозділу "Шахта ім. В.І. Леніна" державного підприємства "Макіїввугілля" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.11.2016 № 71/1 позивач працював повний робочий день на шахті ім. А.Б. Батова на роботах за Списком № 1 у період з 18.02.1987 по 15.04.1987, з 16.04.1987 по 11.06.1991, з 12.06.1991 по 02.06.1992 (а.с.26).

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.11.2016 № 402 позивач працював повний робочий день в ш/у "Жовтневе" п/о "Макіїввугілля" на роботах за Списком № 1 у період з 10.06.1992 по 29.09.1992, з 29.09.1992 по 07.03.1994 (а.с.25).

Таким чином, вищенаведеними доказами підтверджується те, що позивач працював повний робочий день на роботах:

- за Списком № 2 - у період з 26.07.1984 по 18.11.1984 (а не за списком №1, як стверджує позивач);

- за Списком № 1 у періоди з 18.02.1987 по 02.06.1992, з 10.06.1992 по 07.03.1994.

Стосовно позиції позивача щодо необхідності зарахування до його страхового стажу періоду навчання в професійно-технічному училищі, а також проходження ним служби в Радянській армії, суд зазначає таке.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах за нормами статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовується пункт 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року (далі - Положення), за яким періоди служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах міліції (тощо) прирівнюються за вибором особи чи до роботи, яка передувала, чи до роботи, яка була одразу після військової служби, а навчання в професійно-технічному закладі зараховується до роботи, яка була після його закінчення.

Законом України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби" передбачено, що під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або обіймала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" від 10.02.1998 року № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Судом встановлено, що у період з 01.09.1981 по 20.07.1984 позивач навчався у середньому професійно-технічному училищі № 48 за спеціальністю "Електрозварювальник", що підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 від 20.07.1984 (а.с.14).

Після закінчення навчання позивач з 26.07.1984 вже працював електрозварювальником 3 розряду в літійному цеху в Харцизькому літійному заводі високовольтної арматури "Армліт", тобто працевлаштувався за набутою (пільговою) професією.

Відповідно до відомостей з трудової книжки та обліково-послужної картки до військового квитка (а.с.15-17) позивач проходив військову службу у Радянській армії у період з 22.11.1984 по 08.12.1986.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується, зокрема, військова служба і перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки і органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття зазначених законів України, а тому час перебування громадян України на військовій службі, в тому числі - і в Збройних силах Радянської армії, повинен зараховуватись до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю та стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25.09.2018 у справі № 426/1006/16-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 76695565).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, з урахуванням приписів чинного законодавства суд зазначає, що відповідач повинен був зарахувати позивачу період навчання та період проходження строкової військової служби до його пільгового стажу за списком №2, оскільки фактично вказані періоди підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Однак суд звертає увагу на те, що спірним рішенням не заперечується право позивача на зарахування періоду навчання в професійно-технічному училищі, а також проходження ним служби в Радянській армії, до пільгового стажу.

Так, з тексту оскаржуваного рішення вбачається, що до стажу не були зараховані виключно періоди з 26.07.1984 по 18.11.1984, з 18.02.1987 по 02.06.1992, з 10.06.1992 по 07.03.1994. Наведене було підтверджено відповідачем у відзиві на позов. Таким чином, періоди навчання позивача в професійно-технічному училищі, а також проходження ним служби в Радянській армії фактично не є спірними.

Також суд зазначає, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р м. Харцизьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідно до статті 1 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон № 1207-VII) тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1207-VII Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до статті 9 Закону № 1207-VII державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

З аналізу вищевикладених норм суд приходить до висновку, що з метою захисту прав і свобод громадян України органи державної влади України мають право враховувати і документи, видані незаконними органами (посадовими особами).

Окрім того, суд вважає, що з метою забезпечення захисту прав і свобод позивача до спірних правовідносин застосуванню також підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду Організації об`єднаних націй, відповідно до яких документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутність можливості надання позивачем первинних документів, що знаходяться на підприємстві, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, не може порушувати право позивача на отримання пенсії, гарантоване Конституцією України.

Правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного суду від 25 вересня 2018 року у справі № 569/15635/16-а.

Щодо тверджень відповідача про те, що підставою для розгляду питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, зокрема, підтвердження відповідних умов праці працівника за результатами атестації робочих місць, суд зазначає таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442 (далі - Порядок № 442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими Постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 р. № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відтак, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1 та Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а (постанова від 19.02.2020) сформулювала правовий висновок, згідно якого особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Крім того, з долученого до матеріалів справи наказу Міністерства вугільної промисловості України Виробничого об`єднання "Макіїввугілля" шахтоуправління "Жовтневе" "Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці" від 31.03.1994 № 177 вбачається, що на вказаному підприємстві була проведена атестація за умовами праці, працівникам якого відповідно до Списку № 1 встановлено пільгове пенсійне забезпечення, зокрема, за професією "Гірничий майстер підземний" та "Помічники начальників дільниці підземні" (а.с.21-22).

На підставі викладеного, суд зазначає, що до пільгового стажу позивача підлягають зарахуванню такі періоди:

1. За списком №2:

- з 01.09.1981 по 20.07.1984 (навчання у середньому професійно-технічному училищі № 48 за спеціальністю "Електрозварювальник") - 2 роки 10 місяців 19 днів;

- з 26.07.1984 по 18.11.1984 (робота електрозварювальником 3 розряду в літійному цеху в Харцизькому літійному заводі високовольтної арматури "Армліт") - 3 місяці 23 дні;

- з 22.11.1984 по 08.12.1986 (служба у лавах Радянської армії) - 2 роки 15 днів.

Усього - 5 років 2 місяці 27 днів.

2. За списком №1:

- з 18.02.1987 по 02.06.1992 (робота учнем гірника підземного в шахті ім. А.Б. Батова з повним робочим днем в шахті; робота гірником підземним 1 розряду з повним робочим днем в шахті; робота гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті для участі по видобутку вугілля; робота гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті) - 5 років 3 місяці 15 днів;

- з 10.06.1992 по 07.03.1994 (робота гірничим майстром в шахті "Жовтневе" п/о "Макіїв вугілля" з повним робочим в шахті; помічником начальника дільниці підземки з повним робочим днем в шахті) - 1 рік 8 місяців 25 днів.

Усього - 7 років 10 днів.

За таких обставин, у позивача відсутній повний стаж, достатній для призначення пенсії на пільгових умовах після досягнення 50 років у зв`язку з роботою з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 (не менше 10 років на зазначених роботах). Натомість за рахунок набутого стажу роботи за Списками №1 та №2 пенсійний вік підлягає зменшенню на відповідні періоди.

Враховуючи, що відповідачем було безпідставно не враховано в якості пільгового стажу позивача періоди його роботи з 26.07.1984 по 18.11.1984, з 18.02.1987 по 02.06.1992, з 10.06.1992 по 07.03.1994, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.04.2021 № 45.

Водночас, приймаючи до уваги необхідність органу Пенсійного фонду України врахувати вищевказані періоди роботи позивача в якості його пільгового стажу та визначити, у зв`язку з цим його право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд вважає передчасними позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1 згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Натомість порушені права позивача підлягають захисту шляхом спонукання відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 наступні періоди роботи за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах:

- з 26.07.1984 по 18.11.1984 - за Списком №2;

- з 18.02.1987 по 02.06.1992 та з 10.06.1992 по 07.03.1994 - за Списком №1, та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до його заяви від 05.04.2021.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату від 06.09.2021 № 30504 (а.с.9). Вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Керуючись статтями 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.04.2021 № 45.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 наступні періоди роботи за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах:

- з 26.07.1984 по 18.11.1984 - за Списком №2;

- з 18.02.1987 по 02.06.1992 та з 10.06.1992 по 07.03.1994 - за Списком №1, та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до його заяви від 05.04.2021.

4. В іншій частині в позові відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.