Справа № 466/4010/21
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4010/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Н.Л. Луців-Шумської

секретаря судового засідання Окілка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Пріля Назарія Петровича (м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19), Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

05.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Пріля Н.П., Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 973514 від 21.04.2021 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.04.2021 року поліцейським взводу 2 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Пріль Н.П. складено постанову серії ДПО 18 № 973514 від 21.04.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Зі змісту постанови серії ДПО 18 № 973514 від 21.04.2021 року слідує, що 28.03.2021р. о 10 год. 40 хв. у м. Львові на проспекті Червоної Калини, 50 гр. ОСОБА_1 допустив керування транспортним засобом марки BMW 5231, н.з. НОМЕР_1 , щодо якого порушено строки його тимчасового ввезення до одного року, використовував транспортний засіб на території України, будучи особою яка не ввозила його в Україну.

Дану постанову позивач вважає необґрунтованою, винесену з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, всупереч вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, поліцейським не складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 8 ст. 121 КУпАП, а лише винесена постанова серії ДПО 18 № 973514 від 21.04.2021 року. Крім того, позивач вважає, що поліцейський порушив вимоги ст. 35 ЗУ «Про національну поліціїю». За змістом цієї статті, поліцейський може зупиняти транспортні засоби, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, та зобов`язаний зупиняти транспортні засоби якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. Позивач стверджує, що 28.03.2021 року поліцейські на місці зупинки транспортного засобу вручили йому повідомлення про запрошення до підрозідлу патрульної поліції у звязку із вчиненням адміністративного правопорушення, хоча інформацію від Волинської митниці Держслужби про в`їзд на територію України транспортного засобу марки BMW 5231, н.з. НОМЕР_1 отримали 20.04.2021 року.

Провадження у справі відкрито 17.08.2021 року за правилами спрощеного позовного провадження.

13.10.2021 року представник відповідача направив на адресу суду відзив на позов, у якому відповідач з вимогами позивача не погоджується. Вважає, що поліцейський правомірно притягнув гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП, оскільки 28.03.2021 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 5231 з реєстраційним номером Литовської Республіка НОМЕР_2 щодо якого порушено строки його тимчасового ввезення до одного року, на митній території України, будучи особою яка не ввозила цей транспортний засіб на територію України. Автомобіль ввезено на митну територію України 06.06.2017 року. Крім того, ввжає, що ним не порушено процедуру розгляду справи. Просить відмовити у задоволенні позову. Крім того, до відзиву долучений дикс з відеозаписом з нагрудної камери поліцейських 28.03.2021 року.

Позивачем подано відповідь на відзив від 26.10.2021 року. Стверджує, що аргументи, наведені у відзиві на позов не відповідають дійсності. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського не підтверджує склад правопорушення за ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить позов задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення, просив проводити розгляд справи у його відсутності. У судових засіданнях 11.10.2021р., 04.11.2021р. позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно постанови серії ДПО 18 № 973514 від 21.04.2021 року : 28.03.2021р. о 10 год. 40 хв. у м. Львові на проспекті Червоної Калини, 50 гр. ОСОБА_1 допустив керування транспортним засобом марки BMW 5231, н.з. НОМЕР_1 , щодо якого порушено строки його тимчасового ввезення до одного року, використовував транспортний засіб на території України, будучи особою яка не ввозила його в Україну, чим порушив ст. 380 Митного кодексу України та ст.ст. 26, 31 ЗУ «Про дорожній рух», вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500грн.

Як встановлено ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України встановлені ст. 380 Митного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч.8 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язок водія не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що протиправною дією, яка є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 8 ст. 121 КУпАП, є керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 8 ст. 121 КУпАП. У постанові серії ДПО 18 № 973514 від 21.04.2021 року вказано : 28.03.2021р. о 10 год. 40 хв. у м. Львові на проспекті Червоної Калини, 50 гр. ОСОБА_1 допустив керування транспортним засобом марки BMW 5231, н.з. НОМЕР_1 , щодо якого порушено строки його тимчасового ввезення до одного року, використовував транспортний засіб на території України, будучи особою яка не ввозила його в Україну. Згідно з листом Волинської митниці Держмитслужби України від 20.04.2021 року № 7.3-17/3211, згаданий вище транспортний засіб був ввезений на митну територію України 06.06.2017 в режимі тимчасового ввезення до 1 року, громадянки республіки Білорусь ОСОБА_2 .

Цю постанову позивач оскаржив до суду з підстав порушення процедури розгляду справи.

Щодо доводів позивача про протиправність дій відповідача щодо нескладення протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно вимоги статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, за приписами частин 2 та 3 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини 5 статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, обов`язковою умовою для застосування ч.5 ст.258 КУпАП щодо констатації наявності в уповноваженої посадової особи обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення є те, що особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення.

Позивач ОСОБА_1 оспорював порушення, заперчував проти нього, про що свідчить залучення адвоката, скарга керівнику УПП, цей позов.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Вказаній нормі кореспондують положення статті 251 КУпАП, за якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КАС Українирозгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків

За визначенням, наведеним у ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, відповідачем надано відеозаписи з нагрудної камери поліцейського з місця ухвалення оскаржуваної постанови.

Переглядаючи вказаний відеозапис судом апеляційної інстанції встановлено, що на ньому не зафіксовано ані марку та модель транспортного засобу, ані його номер та будь-які інші характеристики. При цьому не зафіксовано і факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення (керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України), а зафіксовано лише процедуру розгляду справи біля автомобіля, в якому знаходиться позивач, розташованого у дворі багатоквартирного будинку, у незрушному стані.

Відеозапис з нагрудної камери не може бути доказом порушення Правил дорожнього руху, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Пунктом 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого п.8 ст. 121 КУпАП (керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України), оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна чи панелі приборів.

Відповідачем долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано лише процедуру розгляду адміністративної справи, докази саме зупинки транспортного засобу BMW 5231, н.з. НОМЕР_1 та/або здійснення ним руху, на диску відсутні. Відтак, відсутні підстави вважати, що позивач керував таким транспортним засобом.

Таким чином, відповідачем не надано доказів вчинення позивачем правопорушення, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач вчинив порушення, відповідальність за яке передбачена ч.8 ст.121 КУпАП.

Відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності.

Перевірши оскаржувану постанову на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень процедури розгляду справи та правомірності винесення постанови, суд втановив, що оскаржувану постанову відповідачем винесено без складання протоколу про адміністративне правопорушення, фіксації факту керування відповідачем у режимі відеозапису не надано. Ця постанова підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про закриття справи про адміністративне правопорушеня, суд враховує позицію КАС Верховного Суду, викладену в постанові КАС ВС від 13.02.2020р. у справі №201/243/17. Відповідно до частини 1 статті 284 КупАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього. Відтак, ця вимога задоволенню не підлягає.

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати позивача по сплаті судового збору відшкодовуються за рахунок відповідача.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 77, 162, 205, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Пріля Н.П. серії ДПО 18 № 973514 від 21.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

У задоволенні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 8 ст. 121 КУпАП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні з моменту отримання копії рішення.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська