Справа № 216/4301/21
Суддя: ОНОПЧЕНКО Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/4301/21
Провадження № 2-а/216/66/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Іванчука Євгена Вікторовича, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Іванчука Є.В., серії ДПО18 № 778135 від 02.07.2021 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Крім того, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 454 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 02 липня 2021 року інспектором взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Іванчуком Є.В. складено стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 за № 778135. Позивач свою вину заперечує та не погоджується із винесеною інспектором постановою. Згідно тексту постанови вбачається, що 02.07.2021 року о 16 год. 39 хв. Дніпропетровська область Софіївський район с. Новоюлівка траса Н-11, 63 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Daewoo Nexia державний реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 96 км/год, при цьому порушив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 46 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху "TruCam LTI 20/20 ТС 008361", нагрудний реєстратор 00156, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 340 грн. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що інспектором здійснювався контроль швидкості руху в межах дії дорожнього знаку 5.70 ПДР. У разі відсутності зазначеного дорожнього знаку чи встановлення з порушенням національних стандартів водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, оскільки така фіксація перевищення швидкості руху є незаконною.

Також, в матеріалах справи відсутні докази щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким інспектор здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача. Утримання такого приладу інспектором у руці надає додаткову вібрацію, що призводить до вірогідної похибки, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку та ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.

В порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, інспектор відмовив у задоволенні клопотання про забезпечення участі захисника на місці складання постанови. Заперечення позивача щодо не вчинення ним адміністративного правопорушення, інспектором до уваги взяті не були.

Оскільки постанова винесена без належних та допустимих доказів, просить визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача - адвоката Довбні О.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що під час патрулювання 02.07.2021 року близького 16 год. 40 хв. у с. Новоюлівка траса Н-11, 63 км, був помічений транспортний засіб Daewoo Nexia, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в порушення вимог п. 12.4 ПДР рухався зі швидкістю 96 км/год. Після цього на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» був зупинений. Підійшовши до автомобіля, представилася згідно з п. 3 ст. 18 ЗУ "Про Національну поліцію" та повідомив водія про причину зупинки. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КупАП виконані, перейшов до розгляду справи. Зачитав позивачу його права зазначені у ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Під час розгляду справи від позивача надійшло клопотання щодо ознайомлення з доказами, дане клопотання було задоволено та позивач був ознайомлений з відеозаписом, на якому зафіксовано факт його правопорушення, а саме перевищення встановлених меж швидкості. Згодом від позивача надійшло клопотання про надання йому адвоката з безоплатної вторинної правової допомоги, на що позивачу було роз`яснено вимоги Закону України "Про безоплатну правову допомогу". Ним було запропоновано позивачу номер гарячої лінії для можливості отримання позивачем безоплатної юридичної допомоги, проте останній посилаючись на те, що у нього розрядився телефон, відмовився брати номер телефону безоплатної вторинної допомоги. На пропозицію скористатися особистим телефоном інспектора поліції, ОСОБА_1 відмовився, посилаючись, що не має права користуватися іншими засобами зв`язку, які йому не належать.

З твердженням позивача, що він не порушував ПДР України та не перевищував швидкість руху, він не погоджується, оскільки вказаний факт підтверджується відео, на якому зафіксовано транспортний засіб позивача, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту, вимірювання швидкості проводилося за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI 20/20.

Крім того, на зазначеній ділянці автомобільної дороги встановлено дорожній знак 5.70 "Фото-відеофіксація порушень перевищення встановленої швидкості руху", який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437, і становить 1 рік.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб і номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год.

За результатами розгляду справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн, шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 778135 від 02 липня 2021 року. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення та відеозаписом, а тому вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудних камер поліцейських, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 липня 2021 року інспектором взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Іванчуком Є.В. відносно ОСОБА_1 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно з якою було накладено штраф у розмірі 340 грн. Відповідно до постанови серії ДПО18 № 778135 від 02.07.2021 року, 02 липня 2021 року о 16 годині 39 хвилин в Дніпропетровській області, Софіївський район с. Новоюлівка траса Н-11 63 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Daewoo Nexia державний реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 96 км/год, при цьому порушив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 46 км/год, чим порушив п 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась на лазерний вимірювач TruCam LT1 20/20 ТС 008361, розгляд зафіксовано на бодікамери ае 00156.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України (зі змінами) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

За порушення даного пункту ПДР передбачена відповідальність за ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З-поміж іншого ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови відповідачем надано відеофайл, який переглянутий в судовому засіданні та який підтверджує, що автомобіль позивача Daewoo Nexia, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухається в населеному пункті Новоюлівка зі швидкістю 96 км/год.

Відповідачем на підтвердження правомірності застосування лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008361) надано експертний висновок Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 24.12.2020 року, відповідно до якого в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES, визначений п. 5.1 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 (в режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IEC 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт). Особливі умови (рекомендації): дія експертного висновку поширюється на зразки об`єкта експертизи, із заводськими номерами, зокрема ТС008361. Термін дії експертного висновку до 24.12.2023 року.

Листом ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» повідомлено, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань.

Приладом TruCAM перевіряють швидкість за допомогою лазера, що дозволяє уникнути неточностей, робоча дистанція пристроїв контролю швидкості TruCam сягає 1,2 км. TruCam - лазерний вимірювач швидкості, оснащений режимом відеофіксації.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення Правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Матеріалами справи підтверджується, що прилад TruCAM, яким інспектором поліції зафіксовано перевищення позивачем ОСОБА_1 швидкості, сертифікований та може бути застосований у вимірюванні швидкості.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (пункт 9 частини першої).

Стаття 40 Закону № 580-VIII регулює порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, частиною першої якої в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом частини другої статті 40 Закону № 580-VIII інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Посилання позивача на ті обставини, що використання приладу TruCam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, суд вважає помилковим, зважаючи на те, що лазерний вимірювач відноситься саме до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань швидкості транспортних засобів, проте, вимірювання швидкості транспортних засобів, цей прилад здійснює автоматично, що узгоджується з положеннями ст. ст. 31, 40 ЗУ «Про національну поліцію», і в розумінні ст. 251 КУпАП працівники поліції наділені правом використовувати інформацію відеозапису та фотокартки з такого приладу в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відносно тверджень щодо відсутності в матеріалах справи доказів, які б підтверджували обставини щодо здійснення інспектором контролю за швидкістю руху автомобіля в межах дії дорожнього знаку 5.70 ПДР.

Знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Відповідачем до відзиву наданні фотокартки, з яких вбачається, що в населеному пункті Новоюлівка розташований дорожній знак 5.70, який інформує про відеофіксування порушень ПДР.

Отже, посилання позивача на відсутність у місці застосування відповідачем лазерного вимірювача попереджувального дорожнього знаку 5.70 судом не приймається.

Твердження позивача щодо порушення інспектором патрульної поліції вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме відмові в задоволенні клопотання про надання можливості скористатися професійною правничою допомогою, не роз`ясненні прав згідно ст. 268 КУпАП, суд не бере до уваги. З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських вбачається, що інспектором Іванчуком Є.В. позивачу були роз`ясненні права згідно ст. 268 КУпАП, та інспектор запропонував ОСОБА_1 скористуватися допомогою адвоката з безоплатної вторинної допомоги, надавши номер телефону, однак останній відмовився, пославшись на розряджений телефон. Інспектор поліції запропонував ОСОБА_1 здійснити дзвінок до безоплатної вторинної допомоги для захисту прав з власного телефону, однак позивач відмовився з тієї причини, що він не користується засобами зв`язку, які йому не належать. Крім того, на місці події після зупинки транспортного засобу позивачу було надано змогу ознайомитися із показами приладу TruСАМ LTI 20/20 ТС008361, які містили у тому числі інформацію щодо відстані з якої було зафіксовано швидкість руху.

Отже, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, наданих відеоматеріалу з записом подій, які мали місце під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 чітко вбачається, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху.

Доводи позивача, що інспектор поліції незаконно розглянув справу на місці в скороченому провадженні, є безпідставними.

Частиною 1 статті 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 122 КУпАП, віднесено до компетенції органів національної поліції.

Відповідно до частини 2 статті 222 КУпАП, від імені органів національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 222 КУпАП, уповноваженими працівниками підрозділів національної поліції штраф може стягуватись на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до частини 3 статті 258 КУпАП, протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів в разі їх фіксації в режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Норми щодо права поліцейських розглядати справи про адміністративні правопорушення за скороченою процедурою на місці вчинення адміністративного правопорушення до КУпАП внесені Законом України №596 від 14.07.2015, тобто після рішення Конституційного Суду України №1-11/2015 від 26.05.2015.

Як вбачається з рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 цього Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні ч. 1 ст. 276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, аналіз п. 2.3 зазначеного рішення Конституційного Суду України, дає підстави для висновку про те, що Конституційний Суд України, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258, зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці вчинення такого правопорушення.

Дослідивши письмові докази, суд вважає,що відповідач надав достатньо аргументовані докази, які спростовують вимоги позивача щодо неналежного застосування вимірювача швидкості, неможливості його використання.

Тому суд приходить до висновку, що інспектором у відповідності до ст. 280 КУпАП були з`ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і його дії вчинені у передбачені законом межах та у спосіб, а, відтак, і підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, винесеної відносно ОСОБА_1 , не встановлено.

При винесені оскаржуваної постанови, дії відповідача відповідали вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлюють загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, оскільки санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст. ст.2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Іванчука Євгена Вікторовича, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не вавтоматичному режимі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: інспектор взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Іванчук Євген Вікторович, місце знаходження: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, буд. 11.

Суддя Ю.В. Онопченко