Справа № 817/1378/15
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 817/1378/15 пров. № А/857/17700/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді-Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Шинкар Т. І. Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року (ухвалене у м. Рівне, за правилами загального позовного провадження, судом під головуванням судді Щербакова В.В., повний текст рішення складено 19.02.2021 року) у справі № 817/1378/15 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Захід-Руно" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство Захід-Руно з позовом до Млинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.12.2014 року №, згідно з яким позивачу нараховано суму грошового зобов`язання за платежем "пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення незаконним і таким, що підлягає скасуванню. Позивач визнав, що виручка в іноземній валюті за поставлений на користь нерезидента товар на його валютний рахунок в уповноваженому банку України не надходила. Вказав, що погоджується з нарахуванням пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 % від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) тільки за період з 29.07.2014 року по 03.08.2014 року. Та просив суд урахувати, що 04.08.2014 року між позивачем та контрагентом-нерезидентом було укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якій сторони домовилися про залік однорідних зустрічних вимог, які виникли по договорах від 23.04.2014 року №230414 та від 22.10.2013 року №08/УК-26 в сумі 82398,87 дол.США.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.10.2015, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2015, у задоволенні позову відмовлено.

З огляду на неодноразову реорганізацію органів податкової служби, в ході розгляду даної справи судами ухвалено ряд судових рішень щодо здійснення процесуального правонаступництва, шляхом заміни відповідача його правонаступниками. Зокрема ухвалою ВААС від 08.11.2021 року задоволено клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області про здійснення у даній справі процесуального правонаступництва та здійснено у даній справі процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача у справі Головного управління ДПС у Рівненській області (), як юридичної особи публічного права на Головне управління ДПС у Рівненській області (), утворене як відокремлений підрозділ юридичної особи.

Постановою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09.06.2020 року у справі №817/1378/15, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 817/1378/15 позов ПП "ЗАХІД - РУНО" (вул. Поліщука,61, смт.Млинів, Рівненська область, 35100, ідентифікаційний код 31316414) до ГУ ДПС у Рівненській області (вул.Відінська,12,м.Рівне, 33023, ) задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Млинівської ОДПІ ГУДФС у Рівненській області від 08.12.2014 № про визначення грошового зобов`язання за платежем - пеня в сумі 316586,88 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що податкове повідомлення-рішення є правомірним і підстави для його скасування відсутні.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку та на електронну пошту, зазначену даними учасниками справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання сторони не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

Судом забезпечено розгляд справи за участі представника відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon". Однак, під час встановлення відповідальними особами суду зв`язку з представником відповідача, останній не вийшов на зв`язок, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Апеляційний суд зазначає, що представник відповідача був обізнаний про те, що ризики технічної неможливості участі у засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, про що йому було роз`яснено в ухвалі апеляційного суду щодо участі учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд виходив з того, що на час виникнення спірних правовідносин законодавство передбачало припинення валютного контролю без зарахування валютної виручки на банківський рахунок експортера, зокрема у разі наявності належним чином оформлених документів припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Встановивши обставини щодо припинення зобов`язань позивача шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Приватне підприємство Захід-Руно є юридичною особою (запис про державну реєстрацію в ЄДР від 22.02.2001,03.01.2006 № 0000209), як платник податків перебуває на обліку у Млинівській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області.

23 квітня 2014 року між позивачем (Продавець) та Відкритим акціонерним товариством Коври Бреста (Покупець) укладено контракт, згідно з яким Продавець зобов`язується передати Покупцю в установлений даним контрактом строк пряжу шерстяну апаратну ткацьку в кількості 12 тон у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується його прийняти та оплатити на умовах даного контракту. Умовами вказаного контракту передбачено, що оплата товару здійснюється протягом 30 днів з моменту поставки товару на склад покупця.

Згідно з Специфікацією №1 на товар до контракту №230414 від 23.04.2014 року, Продавець постачає пряжу шерстяну в кількості 11821 тон на загальну суму 82398,87 дол. США. Позивач на виконання умов вказаного контракту здійснив поставку товару на користь нерезидента на суму 82398,87 дол. США, що підтверджується митною декларацією від 29.04.2014 року №204030000/2014/000918.

Визначений статтею 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" граничний термін надходження валютної виручки на рахунок позивача в уповноваженому банку (90 днів) є 28.07.2014 року.

Водночас, судом встановлено, що у жовтні 2013 року між позивачем (Покупець) та Відкритим акціонерним товариством Коври Бреста (Продавець) було укладено імпортний договір купівлі-продажу №08/УК-26 від 22.10.2013 року щодо поставки килимів та килимових виробів.

Як вбачається з митної декларації від 04.08.2014 року №204030000/2014/001714 Приватним підприємством Захід-Руно отримано від Відкритого акціонерного товариства Коври Бреста килими, килимові доріжки та покриття для підлоги, машинного виробництва, ткані і жакардові, двохполотні, готові для використання, різних розмірів, змотані поштучно в рулони загальною вартістю 987555,24 грн., що в еквіваленті в доларах США становить 82398,87 дол. США.

В червні 2014 року між сторонами укладено додаткову угоду від 18.06.2014 року №6 до договору купівлі-продажу від 22.10.2014 року №08/УК-26, згідно з якою п.3.5 викладено в наступній редакції оплата по договору допускається товаром пряжею, яка поставляється згідно з контрактом від 23.04.2014 року №230414.

04.08.2014 року сторонами було укладено угоду про залік зустрічних однорідних вимог, які виникли на підставі договорів від 23.04.2014 року №230414 та від 22.10.2013 року №08УК-26 від 22.10.2013 року на суму 82398,87 грн.

У листопаді 2014 року посадовою особою Млинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області проведено позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства Захід-Руно з питань дотримання вимог валютного законодавства по взаєморозрахунках із ВАТ Коври Бреста Республіка Білорусь по контракту №230414 від 23.04.2014 року за період з 23.04.2014 року по 31.08.2014 року (акт перевірки №163/22/31316414 від 20.11.2014 року).

За результатами перевірки посадовою особою контролюючого органу зроблено висновки про порушення позивачем вимог статті 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", в частині надходження виручки від нерезидента згідно з контрактом від 23.04.2014 року за №230414 між Приватним підприємством Захід-Руно та ВАТ Коври Бреста по проведеному експорту згідно з ВМД від 29.04.2014 року на суму 82398,87 дол. США.

За результатами перевірки Млинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.12.2014 року №, згідно з яким позивачу нараховану пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 316586,88 грн.

За даними розрахунку нарахування пені до вказаного податкового повідомлення рішення (а.с. 59 т.1) пеню в розмірі 316586,88 грн. нараховано за період з 29.07.2014 року по 13.11.2014 року (кількість днів прострочення- 108), сума здійсненого платежу 82398,90 грн, курс валюти 11,858383, застосований відсоток при нарахуванні пені 0,3%.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 185/94-ВР) передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Пунктами 1 та 2 Постанови правління Національного банку України від 14.11.2013 № 453 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті» та Постанови правління Національного банку України від 12.05.2014 № 270 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до статті 4 Закону № 185/94-ВР порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Частиною першою статті 602 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 44 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 № 679-XIV Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та нагляду належать видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

До таких нормативно-правових актів належить «Інструкція про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями», затверджена постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631.

Відповідно до пункту 1.10 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України 24.03.1999 № 136 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631 (чинна на час виникнення спірних правовідносин), експортна, імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов`язань за цими операціями зарахуванням, якщо: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин законодавство передбачало припинення валютного контролю без зарахування валютної виручки на банківський рахунок експортера, зокрема у разі наявності належним чином оформлених документів припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Установлені судом першої інстанції обставини свідчать, що зобов`язання нерезидента Відкритого акціонерного товариства Коври Бреста (Республіка Бєларусь) за контрактом від 23.04.2014 № 230414 щодо оплати експортованого позивачем згідно з митною декларацією від 29.04.2014 № 204030000/2014/000918 товару в сумі 82398,87 дол. США, з граничним терміном надходження валютної виручки на рахунок позивача в уповноваженому банку 28.07.2014, припинилися 04.08.2014 зарахуванням зустрічних однорідних вимог за договором від 22.10.2013 № УК-26 щодо оплати позивачем імпортованого нерезидентом згідно з митною декларацією від 04.08.2014 №204030000/2014/001714 товару на суму 82398,87 дол. США.

Отже, з 04.08.2014 експортна операція позивача за контрактом від 23.04.2014 № 230414 підлягала зняттю з контролю.

Відповідно, період прострочення надходження валютної виручки був з 29.07.2014 по 03.08.2014 включно, що становить 6 днів.

Тому, є правомірним нарахування пені у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості, за кожен день із шести прострочених.

Нарахування пені за період з 04.08.2014 по 13.11.2014 є протиправним.

З урахуванням даних приведеного розрахунку (а.с. 59 т.1), пеня нарахована позивачу за вказаний період з 04.08.2014 по 13.11.2014 (102 дні) у розмірі 298998, 72 грн є такою, що протиправно нарахована позивачу. Відтак, податкове повідомлення рішення від 08.12.2014 № підлягає визнанню протиправним та скасуванню у частині визначення грошового зобов`язання за платежем - пеня за період з 04.08.2014 по 13.11.2014 у розмірі 298998,72 грн.

Вказану позицію було також викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09.06.2020 року у справі №817/1378/15.

Отож, приведені у вказаній частині доводи апеляційної скарги, висновку суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Водночас, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Млинівської ОДПІ ГУДФС у Рівненській області від 08.12.2014 № про визначення грошового зобов`язання за платежем - пеня в сумі 316586,88 грн, не урахував що за даними розрахунку нарахованого грошового зобов`язання (а.с. 59 т.1) до вказаної суми зобов`язання ввійшли грошові зобов`язання за період з 29.07.2014 по 03.08.2014 (що становить 6 днів).

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові від 09.06.2020 року по даній справі №817/1378/15 вказав, що є правомірним нарахування пені у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості, за кожен день із шести прострочених за період з 29.07.2014 по 03.08.2014 року.

З урахуванням приведених обставин справи та положень законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення рішення є правомірним у частині нарахування пені за період з 29.07.2014 по 03.08.2014 року, яка за даними приведеного розрахунку (а.с. 59 т.1) за шість днів прострочення становить суму 17588,16 грн.

Окрім того, як слідує з матеріалів справи, позовні вимоги позивача стосувалися лише нарахування пені за період з 04.08.2014 року по 13.11.2014 року. При цьому, предметом даного спору не була пеня нарахована за період 29.07.2014 по 03.08.2014.

Як наслідок, суд першої інстанції безпідставно визнав протиправним та скасував податкове повідомлення рішення від 08.12.2014 № у частині визначення грошового зобов`язання за платежем «пеня» за період з 29.07.2014 по 03.08.2014 року в сумі 17588,16 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням фактичних обставин справи щодо перегляду справи в суді апеляційної інстанції та задоволення позовних вимог позивача (про які він просив) в повному обсязі на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 11962,80 грн.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 319,ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 817/1378/15 скасувати.

Ухвалити постанову, якою позов ПП "ЗАХІД - РУНО" до ГУ ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Млинівської ОДПІ ГУДФС у Рівненській області від 08.12.2014 № про визначення грошового зобов`язання за платежем «пеня» за період з 04.08.2014 по 13.11.2014 у розмірі 298998, 72 грн.

Стягнути за рахунок бюджетного асигнування ГУ ДПС у Рівненській області (вул.Відінська,12,м.Рівне,33023, ) на користь ПП "ЗАХІД - РУНО" (вул. Поліщука,61, смт. Млинів, Рівненська область, 35100, ідентифікаційний код 31316414) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 11962,80 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дві гривні вісімдесят копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 02 грудня 2021 року.