Справа № 520/12479/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 листопада 2021 року № 520/12479/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарях- Хмелівської Н.М., Островерх О.О.

за участі представників сторін:

позивача Савві Л.Є.

відповідача Довгаль В.О., Пурей Є.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (просп. Індустріальний, буд. 3,м. Харків,61089, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд скасувати Податкові повідомлення-рішення № 8 від 16.07.2021 р, та № 8 від 16.07.2021 р. , які прийняті ГУ ДПС у Харківської області на підставі Акту перевірки № 3295/20-40-07-02-08/05808853 від 01.03.2021р. та Рішення ДПС України про результати розгляду скарги № 12780/6/99-00-06-01-02-06 від 08.06.2021 р. Визнати дії ГУ ДПС у Харківської області щодо внесення в інтегровану картку платника податків грошових зобов`язань за ППР № 8 від 23.03.2021 р., ППР №8 від 23.03.2021 р. та зобов`язати ГУ ДПС у Харківської області виключити з інтегрованої картки платника податків включених 16.07.2021 року зобов`язань за ППР № 8 від 23.03.2021 р. яким збільшено суми грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб сумі 6672236,85 грн, штраф з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 75 % в сумі 473577,2 грн,. та пені 789490,04 грн. та ППР №8 від 23.03.2021 р., яким збільшено суми грошових зобов`язань з військового збору сумі 576052,69 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, надали відзив з обґрунтуванням своєї правової позиції, в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані матеріали справи, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДПС у Харківській області, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 27.01.2020 № 532 «Про проведення документальної планової перевірки АТ «ХАРП», проведена планова виїзна документальна перевірка Приватного акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКИЙ ПІДШИПНИКОВИЙ ЗАВОД" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року, валютного за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 р.

Результати перевірки оформлені актом №3295/20-40-07-02-08/05808853 від 01.03.2021р.

За висновками перевірки, позивачем - Приватним акціонерним товариством "ХАРКІВСЬКИЙ ПІДШИПНИКОВИЙ ЗАВОД" , порушено:

ст. 24 Закону України від 24.03.1995р. № 108/95-ВР Про оплату праці, заробітна плата сплачувалась з порушенням термінів сплати заробітної плати. В перевіреному періоді підприємство мало заборгованість із сплати заробітної плати, а саме: підприємство мало заборгованість із сплати заробітної плати за грудень 2016 року (остаточно виплачено у лютому 2017 року), за січень 2017 року (остаточно виплачено у березні 2017 року), за лютий 2017 року (остаточно виплачено у квітні 2017 року), за березень 2017 року (остаточно виплачено у травні 2017 року), за квітень 2017 року (остаточно виплачено у червні 2017 року), за травень 2017 року (остаточно виплачено у липні 2017 року), за червень 2017 року (остаточно виплачено у серпні 2017 року), за липень 2017 року (остаточно виплачено у вересні 2017 року), за серпень 2017 року (остаточно виплачено у жовтні 2017 року), за жовтень 2017 року (остаточно виплачено у грудні 2017 року), січень 2018 року (остаточно виплачено у березні 2018 року), лютий 2018 року (остаточно виплачено у квітні 2018 року), березень 2018 року (остаточно виплачено у травні 2018 року), квітень 2018 року (остаточно виплачено у червні 2018 року), травень 2018 року (остаточно виплачено у липні 2018 року), червень 2018 року (остаточно виплачено у серпні 2018 року), липень 2018 року (остаточно виплачено у вересні 2018 року), серпень 2018 року (остаточно виплачено у жовтні 2018 року), вересень 2018 року (остаточно виплачено у листопаді 2018 року), жовтень 2018 року (остаточно виплачено у січні 2019 року), листопад 2018 року (остаточно виплачено у лютому 2019 року), грудень 2018 року (остаточно виплачено у березні 2019 року), січень 2019 року (остаточно виплачено у квітні 2019 року), лютий 2019 року (остаточно виплачено у травні 2019 року), березень 2019 року (остаточно виплачено у червні 2019 року), квітень 2019 року (остаточно виплачено у липні 2019 року), травень 2019 року (остаточно виплачено у вересень 2019 року), червень 2019 року (остаточно виплачено у жовтні 2019 року), липень 2019 року (остаточно виплачено у грудні 2019 року), заробітна плата за серпень, вересень, жовтень, листопад 2019 року виплачена частково. Станом на 31.12.2019 року підприємство має заборгованість із виплати заробітної плати у сумі 29181013,50 грн. та заборгованість за лікарняними у сумі 130616,80 грн.

пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.176.2 ст. 176 Кодексу з врахуванням вимог ст.. 521 Підрозділу 10 Кодексу «Інші перехідні положення»: податок на доходи фізичних осіб під час виплати доходу у вигляді заробітної плати за січень, лютий, березень, травень,червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад грудень 2017 року, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2019 року підприємством до бюджету перераховано не у повному обсязі та не своєчасно, у випадках коли оподатковуваний дохід у вигляді заробітної плати нараховувався податковим агентом, але не виплачувався платникам податку, та податок підлягав перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду податок на доходи фізичних осіб за грудень 2016 року, січень, лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень, жовтень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2019 року підприємством перераховано до бюджету не своєчасно та не у повному обсязі. Станом на 31.12.2019 року підприємством не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 6672236,85 грн.

ст.161 Підрозділу 10 Кодексу «Інші перехідні положення» пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.176.2 ст. 176 Кодексу, з врахуванням вимог ст.. 521 Підрозділу 10 Кодексу «Інші перехідні положення»: військовий збір під час виплати доходу у вигляді заробітної плати за грудень 2016 року, січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, підприємством до бюджету перераховано не у повному обсязі та не своєчасно, у випадках коли оподатковуваний дохід у вигляді заробітної плати нараховувався податковим агентом, але не виплачувався платникам податку, та збір підлягав перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду податок на доходи фізичних осіб за грудень 2016 року, січень, лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень, жовтень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2019 року, підприємством перераховано до бюджету не своєчасно та не у повному обсязі. Станом на 31.12.2019 року підприємством не перераховано до бюджету військового збору у сумі 576052,69 грн.

З посиланням на вказаний Акт перевірки, Головним управлінням ДПС у Харківській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ 8 від 23.03.2021 р. , яким позивачу на підставі п.п. 54.3.5 п.54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 , ст. 127, пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України, збільшено суми грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб сумі 6672236,85 грн, нараховано штрафну санкцію в сумі 473577,2 грн,. та пені 789490,04 грн.) ,

№ 8 від 23.03.2021 р. яким позивачу на підставі пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ст. 126 Податкового кодексу України, нараховано штраф за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб у розмірі 10% в сумі 2258871,61 грн.),

№ 8 від 23.03.2021 р. яким позивачу на підставі пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 , ст. 126 Податкового кодексу України, нараховано штраф за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб у розмірі 20% в сумі 4300034,95 грн.

№8 від 23.03.2021 р. яким позивачу на підставі п.п. 54.3.5 п.54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 , ст. 127, пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2 «а» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, збільшено суми грошових зобов`язань з військового збору в сумі 576052,69 грн. нараховано штраф з військового збору у розмірі в сумі 79756,48 грн., та пеня у сумі 68297,83 грн.

№8 від 23.03.2021 р. яким позивачу на підставі ст. 126, пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України, нараховано штраф з військового збору у розмірі 10% в сумі 182280,13 грн.

№8 від 23.03.2021р. яким позивачу на підставі ст. 126, пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України, нараховано штраф з військового збору у розмірі 20% в сумі 372288,67 грн.)

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями рішеннями, позивач в порядку адміністративного оскарження звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 08.06.2021 року № 12780/6/99-00-06-01-02-06 скаргу АТ "ХАРКІВСЬКИЙ ПІДШИПНИКОВИЙ ЗАВОД" задоволено частково, а саме скасовано ППР ГУ ДПС у Харківської області 23.03.2021 р. за № 8, № 8, № 8, № 8 у частині застосування визначення грошових зобов`язань штрафних санкцій, застосованих із посиланням на п. 126.1 ст. 126 ПКУ ( у редакції, до 31.12.2020 р.). Скасовано ППР ГУ ДПС у Харківської області 23.03.2021 р № 8 , № 8 в частинах визначення грошових зобов`язань- штрафних санкцій застосованих із посиланням на п.127.1 ст. 127 ПКУ ( у редакції до 31.12.2020 р.), а в іншій частині зазначені ППР залишені без змін.

16.07.2021 р. ГУ ДПС у Харківської області на підставі Акту перевірки №3295/20-40-07-02-08/05808853 від 01.03.2021р. та Рішення ДПС України про результати розгляду скарги № 12780/6/99-00-06-01-02-06 від 08.06.2021 р. винесені наступні ППР :

№ 8 від 16.07.2021 р. яким позивачу на підставі п.п. 54.3.5 п.54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 , п.п. 124.1 ст.124, п. 1251.1. ст. 1251, пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України, збільшено суми грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб сумі 6672236,85 грн, нараховано штраф у розмірі 3342721,54 грн,. та пеня у розмірі 789490,04 грн

№ 8 від 16.07.2021 року яким позивачу на підставі п.п. 54.3.5 п.54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 , п.п. 124.1 ст.124, п. 1251.1. ст. 1251, пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України, збільшено суму грошових зобов`язань з військового збору сумі 576052,69 грн , штраф в сумі 287921,6 грн., та пеня у розмірі 68297,83 грн.

В день винесення ППР № 8 від 16.07.2021 р. та № 8 від 16.07.2021 року, 16 липня 2021 року, податковим органом в інтегрованій картці платника податків відображаються, як узгоджені, суми грошових зобов`язань, суми за ППР № 8 від 23.03.2021 р. : збільшено суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 6672236,85 грн, відображено штраф з податку на доходи фізичних осіб за ст. 127 ПКУ у розмірі 75 % в сумі 473577,2 грн, відображено пеню в сумі 789490,04 грн.

Аналогічні проводки здійснено податковим органом 16 липня 2021 року в інтегрованій картці платника податків і з військового збору за ППР №8 від 23.03.2021 р.: збільшено суму грошових зобов`язань з військового збору у розмірі 576052,69 грн. , відображено штраф з військового збору у розмірі 75 % за ст. 127 ПКУ в сумі 79756,48 грн., пеню в сумі 68297,83 грн., що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи витягами з кабінету платника податків щодо відображення зобов`язань з ПДФЛ та військовому збору. Факт відображення сум податкових зобов`язань та штрафів за ППР № 8 від 23.03.2021 р. та ППР №8 від 23.03.2021 р. відповідачем визнається.

Листом № 2524/20-40-07-18-13 від 09.08.2021 року відповідач повідомляє позивача про те, що у зв`язку із допущенням технічної та друкарської помилки в ППР:

- № 8 від 16.07.2021 року наступну частину рішення вважати помилковою та анульованою, а саме 932752,12 грн. (за податковим зобов`язанням у сумі 576052,69 грн , штрафом в сумі 287921,6 грн., та пенею у розмірі 68297,83 грн. ), вважати вірним : «суму грошового зобов`язання за штрафними санкціями 208165,12 грн.»

- № 8 від 16.07.2021 р. наступну частину рішення вважати помилковою та анульованою 10 804 448,43 грн, а саме суму грошового зобов`язання 6672236,85 грн, штрафом у розмірі 3342721,54 грн,. пенею у розмірі 789490,04 грн. Вірним вважати: « суму грошового зобов`язання за штрафними санкціями 2 869 144 грн.»

До вказаного листа надані «виправлені» ППР від 16.07.2021 року за тими ж номерами: № 8 від 16.07.2021 року, яким позивачу на підставі п.п. 54.3.5 п.54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 , п.п. 124.1 ст.124, п. 1251.1. ст. 1251, пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України, нараховані штрафні санкції у розмірі 208165,12 грн.

№ 8 від 16.07.2021 р. , яким позивачу на підставі п.п. 54.3.5 п.54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 , п.п. 124.1 ст.124, п. 1251.1. ст. 1251, пп. 168.1.2, пп.. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України, нараховані штрафні санкції у розмірі 2 869 144,34 грн.

В судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що ППР № 8 від 16.07.2021 року № 8 від 16.07.2021 року в попередньої редакції вважаються анульованими, вірними слід вважати ППР в новій редакції із новими сумами штрафних санкцій.

Судом встановлено, що планова виїзна документальна перевірка Приватного акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКИЙ ПІДШИПНИКОВИЙ ЗАВОД" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року, проводилась з 18.02.2020 року по 17.03.2020 року та з 09.02.2021 року по 22.02.2021 року, оскільки з 18.02.2020 року , на підставі пункту 522 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України перевірка була зупинена, та поновлена з 18 березня 2020 року у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» .

Актом перевірки позивача підтверджено , що підприємство правильно в повному обсязі провело нарахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору , донарахування з цього приводу відсутні. Відповідачем зазначені факти визнає.

Актом перевірки встановлено що станом на 31.12.2019 року позивач мав заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 6672236,85 грн. та військового збору у сумі 576052,69 грн.

До матеріалів справи позивачем надані платіжні доручення про погашення заборгованості зі сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 6672236,85 грн. та військового збору у сумі 576052,69 грн. в 2020 році. До матеріалів справи надані копії платіжних доручень та роздруківка з кабінету платника податків за період з 01.01.2020р. по 22.02.2021 року, які підтверджують сплату податку на доходи фізичних осіб у сумі 16 425 970 грн. та військового збору у сумі 1 499 386,62 грн.

Представниками відповідача в судовому засіданні підтверджено, що самостійно визначені позивачем зобов`язання зі сплати ПДФО та військовому збору станом на 31.12.2019 року погашені в 2020 році у повному обсязі.

Доводи відповідача, щодо того, що перевірка охоплювала період з 01.01.2017 по 31.12.2019 року, тому відповідач не приймав до уваги факт сплати заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та військовому збору оцінюється судом критично, оскільки відповідачем перевірка закінчена 22.02.2021 року. Станом на день складання Акту перевірки, заборгованість позивача з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, яка існувала на 31.12.2019 року була вже рік як погашена. Податковий орган мав можливість перевірити погашення зазначеної заборгованості в інтегрованій картці платника податків. Позивач наводив ці доводи в запереченнях до Акту перевірки та скарзі на Акт перевірки, яка подавалась до ДПС України.

Крім того, Актом перевірки встановлено, що позивач вірно визначив свої зобов`язання зі сплати з податку на доходи фізичних осіб та військовому збору, тому визначення заборгованості зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військовому збору, як «збільшення зобов`язання» є протиправним.

П.п 54.3.5, п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України встановлено, що Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом»

Позивач вірно нараховував та утримував податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, що підтверджує сам Акт перевірки. Враховуючі викладене, суд вважає що відповідачем безпідставно винесені податкові повідомлення рішення про збільшення вже погашених на час складання Акту перевірки та спірних ППР, самостійно визначених позивачем, зобов`язань зі сплати зі сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 6672236,85 грн. та військового збору у сумі 576052,69 грн.

За Актом перевірки, 23.03.2021 року відповідачем були прийняті податкові повідомлення рішення за № 8, № 8, № 8, № 8, які скасовані рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 08.06.2021 року № 12780/6/99-00-06-01-02-06 у частині застосування визначення грошових зобов`язань штрафних санкцій, застосованих із посиланням на п. 126.1 ст. 126 ПКУ ( у редакції, до 31.12.2020 р.), та ППР від 23.03.2021 р. за № 8 , від 23.03.2021 р . за № 8, які скасовані рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 08.06.2021 року № 12780/6/99-00-06-01-02-06 в частинах визначення грошових зобов`язань- штрафних санкцій застосованих із посиланням на п.127.1 ст. 127 ПКУ ( у редакції до 31.12.2020 р.), а в іншій частині зазначені ППР залишені без змін.

Так у відповідності до ст.126.1. ПКУ ( у редакції до 31.12.2020 р.) було передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У відповідності до ст.127.1. ПКУ ( у редакції до 31.12.2020 р.) передбачалось , що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

П.11 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ встановлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

В редакції чинної на день винесення спірних податкових повідомлень рішень Податковим кодексом України було передбачено відповідальність у менших розмірах.

Так у відповідності до ст.124.1. Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У відповідності до ст. 125-1.1. ПКУ, ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом III цього Кодексу, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Таким чином, у податкових повідомленнях рішеннях від 23.03.2021 року № 8 , № 8, № 8, № 8, які скасовані рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 08.06.2021 року № 12780/6/99-00-06-01-02-06, у частині застосування визначення грошових зобов`язань штрафних санкцій, застосованих із посиланням на п. 126.1 ст. 126 ПКУ ( у редакції до 31.12.2020 р.) штрафні санкції були нараховані в більшому, ніж передбачено діючим законодавством розмірі ( так при затримці оплати податку/збору до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми боргу зі сплати ПДФО та військового збору замість 10 відсотків, які були визначенні в ППР, а при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків замість 20 відсотків погашеної суми боргу зі сплати ПДФО та військового збору, замість визначених в ППР)

Щодо штрафних санкцій які визначені в ППР від 23.03.2021 р. за № 8 та від 23.03.2021 р . за № 8. Зазначені ППР скасовані рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 08.06.2021 року № 12780/6/99-00-06-01-02-06 у частині застосування визначення грошових зобов`язань штрафних санкцій, застосованих із посиланням на п. .127.1 ст. 127 ПКУ ( у редакції до 31.12.2020 р.) У відповідності до розрахунку ППР штрафна санкція нарахована виходячи із ставки 75%, замість санкції, яка передбачена ст. 125-1.1. ПКУ в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Таким чином, твердження відповідача у відзиві на позов, що за результатами розгляду скарги не було зменшено грошове зобов`язання, а лише змінено правову підставу для застосування штрафних санкцій не відповідає дійсності, оскільки всі грошові зобов`язання з нарахованих штрафних санкцій, після розгляду скарги ДПС України, підлягали перерахунку у бік іх зменшення.

П.п.60.1.3. п. 60.1. ст. 60 ПКУ передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

П.п. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ПКУ відносить до грошових зобов`язань платника податків у тому числі і штрафні санкції.

У відповідності до п. 60.4 ст. 60 Податкового кодексу України, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Відповідно до пунктів 5, 7 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року№1204, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

У разі, якщо за результатами судового оскарження грошове зобов`язання, визначене платнику податків оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, зменшується, платникові податків направляється окреме податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким органом рішення за результатами судового оскарження.

П.п. 3 п. 2 Розділу 4 Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Минфина від 12.01.2021 № 5, встановлено , що у підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється залежно від наслідків розгляду скарги (заяви) відповідно до інформації з інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, на статуси «Скасовується в адміністративному порядку», або «Вручено, адміністративний розгляд». Під час часткового скасування сум формується нове податкове повідомлення-рішення / рішення / вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму, що залишилась.

16 липня 2021 року відповідач сформував нові ППР № 8 та № 8 на виконання Акту перевірки та рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 08.06.2021 року № 12780/6/99-00-06-01-02-06 із нарахованими штрафними санкціями у зменшеному розмірі та з посиланням на діючі норми Податкового кодексу.

Однак, в порушення вимог п.п.60.1.3. п. 60.1. ст. 60 ПКУ , та п.п. 3 п. 2 Розділу 4 Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Минфина від 12.01.2021 № 5, 16.07.2021 року відповідачем протиправно включено в інтегровану картку платника податків позивача, як узгоджені, суми грошових зобов`язань за ППР № 8 від 23.03.2021 р. та ППР №8 від 23.03.2021 р. у повному обсязі у тому числі із штрафними санкціями нарахованими виходячи із ставки 75 % , яка передбачалась ст. 127 ПКУ ( в редакції до 1.01.2021 року), тобто відображено в інтегрованій картці ППР, які є частково скасовані рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 08.06.2021 року № 12780/6/99-00-06-01-02-06 та в силу приписів Податкового кодексу є відкликаними.

Крім того, суд зазначає, на час відображення в інтегрованій картці платника податків узгоджених сум грошових зобов`язань за ППР № 8 від 23.03.2021 р. та ППР №8 від 23.03.2021 р., позивач, після закінчення процедури адміністративного оскарження, вже звернувся із адміністративним позовом до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування ППР від 23.03.2021 р. № 8 , №8 від 23.03.2021 р.

Механізм ведення обліку сплати податків встановлено Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Мінфіна від 12.01.2021 № 5

Цей Порядок визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Цей Порядок визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу;

Відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

У відповідності до ч. п.1 розділу ІІ Порядку, З метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Виходячи з аналізу наведених правових норм суд дійшов висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у інтегрованій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.02.2018 у справі №816/2042/16, від 06.03.2020 р. у справі 826/9228/18, 19.02.2019 року у справі №825/999/17, від 26.02.2019 р. у справі №805/4374/15-а, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

У постанові від 16.04.2020 року у справі №818/888/16 Верховним Судом вже зазначалось, що наявність прямої норми закону, в силу якої податкове повідомлення-рішення вважається скасованим, виключає необхідність звертатися до суду з метою визнання протиправним та скасування такого податкового повідомлення-рішення. У такому разі суди, встановивши обставини, з якими закон пов`язує автоматичне скасування податкового повідомлення-рішення, мають з`ясувати, чи приведено у відповідність дані інтегрованої картки платника податків у частині нарахування відповідних податків та зборів згідно з таким податковим повідомленням-рішенням. При цьому у випадку встановлення протиправних дій чи бездіяльності контролюючого органу, пов`язаних із нездійсненням коригування показників в інтегрованій картці платника податків, суди мають застосувати відповідний спосіб захисту з метою відновлення порушених прав платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №640/8980/19.

Крім того, вирішуючи питання щодо відновлення порушених прав позивача, суд звертає увагу на те, що ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючі викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо визнання незаконними дій ГУ ДПС у Харківської області щодо внесення в інтегровану картку платника податків грошових зобов`язань за відкликаними ППР № 8 від 23.03.2021 р., ППР №8 від 23.03.2021 р. та зобов`язання відповідача здійснити відповідні коригування в інтегрованій картці платника податків, щодо виключення цих грошових зобов`язань з інтегрованої картки платника податків.

Щодо виправлень, які здійснені відповідачем в Листом № 2524/20-40-07-18-13 від 09.08.2021 року в ППР № 8 від 16.07.2021 р. , № 8 від 16.07.2021 р., суд зазначає наступне. У разі зменшення податковим органом грошових зобов`язань визначених в податковому повідомленні рішенні, податкове повідомлення рішення в силу п.п.60.1.3. п. 60.1. ст. 60 ПКУ податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

У відзиві на уточнену позовну заяву та в судовому засіданні представники відповідача наполягали на тому, що ППР № 8 від 16.07.2021 р., № 8 від 16.07.2021 р. є частково анульованими з 09.08.2021 року та діють в частині у «виправленої» редакції (ППР № 8 від 16.07.2021 року на суму грошового зобов`язання за штрафними санкціями у розмірі 208165,12 грн., ППР № 8 від 16.07.2021 р. за штрафними санкціями у розмірі 2 869 144 грн.)

При цьому розрахунку «виправлених» ППР № 8 від 16.07.2021 р., № 8 від 16.07.2021 р. відповідачем суду не надано.

Ст. 58 ПКУ встановлені вимоги, яким повинно відповідати податкове повідомлення рішення, так у відповідності до ч. 5 п.п. 58.1.1. п.58.1 ст. 58 ПКУ, ч. 4 п.п. 58.1.2. п.58.1 ст. 58 ПКУ, У разі якщо податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами документальної перевірки та є процесуальною підставою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення податкове повідомлення-рішення повинно містити детальний розрахунок штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів), у тому числі штрафних санкцій або пені, за порушення іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, а також посилання на норми цього Кодексу та/або іншого законодавства, відповідно до якого було зроблено такий розрахунок.

Суд зазначає, що ні Податковий кодекс України ні Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року№1204 не містять норм, які надають право відповідачу коригувати податкові повідомлення рішення шляхом їх виправлення та викладення в нової редакції за тим же номером і датою, якою вони були винесені.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення в редакції з урахуванням «виправлень» викладених листом відповідача за № 2524/20-40-07-18-13 від 09.08.2021 року: № 8 від 16.07.2021 року на суму грошового зобов`язання за штрафними санкціями у розмірі 208165,12 грн., № 8 від 16.07.2021 р. за штрафними санкціями у розмірі 2 869 144 грн., що є предметом розгляду у даній справі, підлягають скасуванню як такі, що винесені з порушенням процесуального порядку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у його постанові від 14.04.2021 у справі № 2340/3024/18 (адміністративне провадження № К/9901/2378/19).

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами 1 та 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішенням ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Суд при вирішенні даної справи також враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке, як і наведені вище рішення ЄСПЛ, згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у п. 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «Харківський підшипниковий завод» підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (просп. Індустріальний, буд. 3,м. Харків,61089, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати Податкові повідомлення-рішення № 8 від 16.07.2021 р, та № 8 від 16.07.2021 р. , які прийняті ГУ ДПС у Харківської області на підставі Акту перевірки № 3295/20-40-07-02-08/05808853 від 01.03.2021р. та Рішення ДПС України про результати розгляду скарги № 12780/6/99-00-06-01-02- 06 від 08.06.2021 р.

Визнати дії ГУ ДПС у Харківської області щодо внесення в інтегровану картку платника податків грошових зобов`язань за ППР № 8 від 23.03.2021 р., ППР №8 від 23.03.2021 р. та зобов`язати ГУ ДПС у Харківської області виключити з інтегрованої картки платника податків включених 16.07.2021 року зобов`язань за ППР № 8 від 23.03.2021 р. яким збільшено суми грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб сумі 6672236,85 грн, штраф з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 75 % в сумі 473577,2 грн,. та пені 789490.04 грн. та ППР №8 від 23.03.2021 р., яким збільшено суми грошових зобов`язань з військового збору сумі 576052,69 грн , штраф з військового збору у розмірі 75 % в сумі 79756,48 грн., та пені 68297,83 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (просп. Індустріальний, буд. 3,м. Харків,61089, ) сплачений судовий збір в сумі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 02 грудня 2021 року.

Суддя А.В.Зінченко