Справа № 496/3573/21
Суддя: Галич О. П.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/3573/21
Провадження № 2-а/496/26/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Біляївка Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського другої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Данільчук Вадима Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського другої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Данільчук Вадима Михайловича(далі- відповідачі), в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення Серії ЕАО №4525062 від 23 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

2. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 липня 2021 року лейтенантом поліції Данільчуком Вадимом Михайловичем - прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4525062, якою до позивача - підлягає застосуванню адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Відповідно до прийнятої постанови, ОСОБА_1 , 23 липня 2021 року в «00» годин «17» хвилин на вулиці Космонавтів, 44, керував транспортним засобом із непрацюючою підсвіткою заднього номерного знаку, чим порушив п.п. 2.9. ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим. З діями лейтенанта поліції ОСОБА_2 , які полягають прийнятті вищевказаної постанови позивач не згоден, вважає їх протиправними, як наслідок - постанову такою,що підлягає скасуванню. Оскільки дії ОСОБА_1 не містять в собі, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, складу адміністративного правопорушення, позивач вважає притягнення його до адміністративної відповідальності протиправним.

3. Представник Департаменту патрульної поліції Хілініченко А.Х. надав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що 23 липня 2021 року о 00 год. 17 хв. в ході виконання службових обов`язків, у складі екіпажу патрульної поліції, інспектором роти №2 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Данільчуком Вадимом Михайловичем, за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 44, виявлено транспортний засіб «VOLKSWAGEN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, громадянина ОСОБА_3 , який керував вищезазначеним транспортним засобом в темну пору доби з непрацюючою підсвіткою заднього номерного знаку, чим порушив п. 2.9.в) Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Факт вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудного відеореєстратора інспектора. (диск додається). Громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено причину зупинки керованого ним транспортного засобу та суть скоєного ним адміністративного правопорушення. Після чого, під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмові пояснення по суті вчиненого ним адміністративного правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП - не надходило. Громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено право та строки на оскарження постанови, строк на сплату штрафу згідно постанови та роз`яснено наслідки невиконання вказаної постанови, передбачені ст. 307, 308 КУпАП. Негайно, після закінчення розгляду справи та складання постанови інспектор, відповідно до ст. 285 КУпАП, оголосив винесену постанову та надав її копію позивачу, про що свідчить власний підпис позивача у графі «№8» та у графі «№9» вищезазначеної постанови. Факт вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення чітко зафіксований за допомогою портативного відео реєстратора інспектора. Окрім того, позивач не заперечує той факт, що 23 липня 2021 року він дійсно керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN» реєстраційний номер НОМЕР_1 з непрацюючою (в темну пору доби) підсвіткою заднього номерного знаку. Позивачем не було надано жодних належних, допустимих та в їх сукупності достатніх доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом з непрацюючою підсвіткою заднього номерного знаку в темну пору доби.

4. Представником позивача- Ситнік В.О. подано до суду відповідь на відзив, в якому він просить суд задовільнити позовні вимоги. При цьому пояснив, що будучи категорично не згодним з доводами відповідача, представник позивача звернувся до Департаменту патрульної поліції з адвокатським запитом в якому порушив питання надання інформації «про те яка форма умислу містилась в діях ОСОБА_1 під час керування о 00:17 23.07.2021 року на АДРЕСА_1 транспортним засобом із непрацюючою підсвіткою заднього номерного знаку та в чому саме була виражена така складова адміністративного правопорушення як умисел». У відповідь на що, на адресу представника, за підписом т.в.о. заступника начальник, А. Біленької, надійшов лист Департаменту патрульної поліції НПУ, зміст якого зводиться до того, що оскільки зазначеним в ордері органом, в якому адвокатом В. Ситніком надається правова допомога є не ДПП НПУ, а Біляївський районний суд Одеської області (надалі пряма мова): «…запитувану Вами інформацію може бути надано, відповідно до пункту 12.4 Положення, лише органами, указаними в ордері для надання правової допомоги». Крім цього, у відповідь на вищевказаний, адресований керівнику Департаменту патрульної поліції адвокатський запит, на адресу представника позивача надійшов лист за підписом т.в.о. начальника УПП в Одеській області, Д. Хмарука, зміст якого зводиться до доводів, які в своєму листі зазначила т.в.о. заступника начальника ДПП НПУ - А. Біленька, з тією різницею, що т.в.о. начальника УПП в Одеській області приходить до категоричного висновку, що: «ордер серії ОД № 541599 від 01.10.2021 р. вважається таким, що не відповідає вимогам Положення». Про наявність складеної постанови ОСОБА_1 дізнався вже після її прийняття, що суперечить вимогам КУпАП та відомчих нормативно-правових актів. Будучи формально присутнім поруч з патрульним поліцейським, ОСОБА_1 фактично участі в розгляді справи, з незалежних від нього причин, не брав, що є грубим порушенням і має своїм наслідком обов`язкове скасування постанови. З відеоматеріалів з місця вчинення адміністративних правопорушень, судом встановлено, що факт вчинення правопорушень позивачем не підтверджується, адже з даних відеоматеріалів не вбачається що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, у якого не працювала підсвітка заднього державного номерного знаку, здійснив заїзд та перетин технологічного розриву розділювальної смуги автодороги. Так, із тексту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (НК № 958687) вбачається, що ОСОБА_1 , 05 лютого 2019 року керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», рухався по автодорозі М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ на 142 км. на автомобілі, на якому не освітлювався державний номерний знак в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху». Як вбачається з наданого представником відповідача фотознімку, транспортний засіб знаходиться в зупиненому стані, через що вчинення адміністративного правопорушення можливим не вбачається за будь-яких обставин, оскільки диспозицією ч. 6 ст. 121 КУпАП в якості зовнішніх ознак порушення визначено керування водієм транспортним засобом з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим. Де під «неосвітленим» в прямому сенсі Кабінет Міністрів України визначив такий номерний знак, символи якого який в темну пору доби не видно. З фотознімку, наданого відповідачем чітко вбачається, що номерний знак освітлений. І, у випадку більш чіткого фокусування оператора, можна було б навіть розгледіти всі нанесені символи. З відеозапису вбачається, що Яланжи звертається до відповідача та запитує, що останній пише. У відповідь на що ОСОБА_2 повідомляє, що дивиться номер. Далі запитує про підсвітку номеру і, фактично не здійснюючи розгляд справи, повідомляє, що у відношенні позивача (вже) прийнято постанову. ОСОБА_1 звертається до відповідача з приводжу незгоди з діями, оскільки в ході руху все знаходилось в працездатному стані. На що ОСОБА_2 відповідає, що необхідно було пояснення надавати раніше, оскільки постанова вже прийнята. Фактично оскаржувана постанова була винесена без розгляду адміністративної справи. В зв`язку з чим доводи відзиву про те, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом на висловлення пояснень на окремому аркуші, є принаймні дивними, оскільки така дія можлива виключно у випадку розгляду справи чого відповідачем здійснено не було. Фізична присутність поруч з поліцейським особи, що притягається до адміністративної відповідальності, і яка в той же час не повідомлена про те, що відбувається, розглядом справи вважатись не може. Принаймні, розглядом в присутності особи.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 серпня 2021 року, адміністративну справу № 496/3573/21, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 12 серпня 2021 року було відкрито провадження у справі та встановлено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України.

7. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень статті 268 КАС України.

8. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

IІІ. Обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Судом встановлено, що 23 липня 2021 року інспектором роти №2 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Данільчуком Вадимом Михайловичемвинесено постанову серії ЕАО № 4525062 про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. ПДР України, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 850,00 грн. (а.с. 7, 55,56)

10. На відеозапису з відеокамери, якою зафіксоване адміністративне правопорушення, зображений автомобіль VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 . (а.с. 57)

11. Адвокатом Ситніком В.О. було надіслано адвокатський запис 07 жовтня 2021 року начальнику Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Жукову Є.О., в якому він просив надати інформацію про те, яка форма умислу містилась в діях ОСОБА_1 під час керування о 00:17 год. 23 липня 2021 року на вул. Космонавтів, 44, у м. Одеса транспортним засобом із непрацюючою підсвіткою заднього номерного знаку та в чому саме була виражена така складова адміністративного правопорушення, як умисел. (а.с. 83-84)

12. 13 жовтня 2021 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України було надано відповідь адвокату Ситніку В.О., в якій зазначено, що запитувана інформація може бути надана, відповідно до п. 12.4 Положення про ордер на надання правничої допомоги, лише органам, зазначеним в ордері для надання правової допомоги. (а.с. 85)

13. 13 жовтня 2021 року Управлінням патрульної поліції Департаменту патрульної поліції було надіслано лист адвокату Ситніку В.О., з якого вбачається, що запитувана ним інформація не може бути отримана, оскільки ордер серії ОД № 541599 від 01 жовтня 2021 року вважається таким, що не відповідає вимогам Положення про ордер на надання правничої допомоги. (а.с. 86-87)

ІV. Оцінка Суду.

14. Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

15. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

17. Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

18. У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

19. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

20. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

21. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

22. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

23. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

24. Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

25. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

26. За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

27. Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих правил.

28. Положеннями п. 2.9 в) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

29. Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

30. У відповідності до п. 31.4.3.а) Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

31.Відповідно до ст. 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, в частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

32.Відповідно до Таблиці 1 до ДСТУ 3649:2010 ліхтар освітлення номерного знаку має бути білого кольору, у кількості не менше ніж 1 (один) та обов`язково для всіх категорій транспортних засобів.

33.Згідно п. 6.1.7.1 ДСТУ 3649:2010 ліхтар освітлення заднього номерного знаку має вмикатися одночасно з габаритними вогнями та надійно освітлювати поверхню номерного знаку.

34. Нормами ч. 6 ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

35. У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП Конституційний суд України в своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 зазначив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

36. Також Суд у наведеному Рішенні аналізує можливість притягнення особи до відповідальності у так званому скороченому провадженні. При цьому Суд вказує, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

36. Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають та навіть у випадку, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, стадія фіксації адміністративного правопорушення та формування матеріалів справи є обов`язковою і має передувати такому розгляду справи.

37. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 19 лютого 2020 року (№ 496/4315/16-а) дійшов висновку, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

38. Суд наголошує, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

39. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

40. Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

41. Тобто, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

42. На підтвердження правомірності винесеної постанови представником Департаменту патрульної поліції в Одеській області надано відеозапис з місця адміністративного правопорушення.

43. Оглянувши наданий відеозапис, судом встановлено, що автомобіль VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 стояв на узбіччі, в якому знаходився ОСОБА_1 . Однак, як вже встановлено, відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП настає за керування транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

44. Відтак, суду не надано доказів, що ОСОБА_1 саме керував вказаним автомобілем, на якому був розташований неосвітлений номерний знак.

45. Крім того, оглянувши фотознімок, який міститься на диску, вбачається, що номерний знак автомобіля VOLKSWAGEN дуже чітко видно навіть в темну пору доби.

46. Однак, відповідно до позиції Верховного Суду України у постанові від 19 лютого 2020 року, винесеній за результатами розгляду справи №524/1284/17, у разі якщо постанова про притягнення до відповідальності за порушення ПДР не містить даних про технічний засіб, яким таке адміністративне правопорушення зафіксоване, то такий відеозапис, не може бути визнано належним доказом у справі.

47. Виходячи з чого, судом встановлено, що оскаржувана постанова не містить ідентифікаційні дані технічного засобу, яким адміністративне правопорушення зафіксоване та посилання про відеофіксацію, виходячи з чого, долучений до матеріалів справи відеозапис, не є належним та допустимим доказом.

48. Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

49. Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

50. При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

51. Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

52. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

53. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

54. Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позивачем не було порушено вимоги п. 2.9 ПДР України, а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

55. Суд знаходить, що за обставинами справи постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

56. На думку суду, відсутність передбачених законом доказів скоєння правопорушення може призвести до випадків безпідставного притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

57. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

58. Таким чином, суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. А в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

59. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

60. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем жодним доказом не доведено правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладені в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 850 грн., підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 90, 162, 242-246, 286, 293 КАС України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», суд -

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського другої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Данільчук Вадима Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4525062 від 23 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 .

3. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, згідно постанови серії ЕАО № 4525062 від 23 липня 2021 року.

4. Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

5. Повний текст рішення складено 01 грудня 2021 року.

Суддя О.П. Галич