Справа № 460/78/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду в частині
01 грудня 2021 року м. Рівне №460/78/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває на розгляді адміністративна справа № 460/78/20 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), про:
1) визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку та виплати заборгованості з державної пенсії по інвалідності у розмірі прожиткового мінімуму відповідно до статті 46 Конституції України та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком за період з 06.05.2014 у відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції на дату призначення пенсії;
2) визнання за позивачем з дати призначення пенсії права на щомісячне отримання державної пенсії по інвалідності у розмірі прожиткового мінімуму відповідно до статті 46 Конституції України та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком згідно зі статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції на дату призначення пенсії, тобто з 06.05.2014;
3) зобов`язання відповідача з дати призначення пенсії здійснити позивачу перерахунок та виплату заборгованості з державної пенсії по інвалідності у розмірі прожиткового мінімуму відповідно до статті 46 Конституції України та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком згідно зі статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції на дату призначення пенсії, тобто з 06.05.2014.
Перейшовши до розгляду справи по суті, дослідивши наявні у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог, що стосуються періоду з 06.05.2014 по 01.07.2019.
Так, частинами першою, другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З вказаним вище позовом ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду 02.01.2020 (згідно з відміткою на конверті, у якому позов було скеровано до суду).
Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Суд вважає за необхідне наголосити, що законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
У рішенні Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить на користь того, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 по справі «Мельник проти України» погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного вчинення ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погодилася із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
Отже, з дня отримання відповідної грошової виплати особою, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання такої виплати, демонструючи свою необізнаність щодо підстав виплати саме такого розміру грошової допомоги звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. І лише в такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.
Судом встановлено, що відповідач нараховував позивачу пенсію протягом спірного, а позивач отримував пенсію по інвалідності в розмірах встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірах відповідно до постанов Кабінету Міністрів України. Отримуючи вказані пенсійні виплати саме в таких розмірах позивач не міг не знати про порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів. При цьому, позивача в проміжок часу, що перевищує шість місяців до моменту звернення до суду з цим позовом, взагалі не звертався до відповідача за відповідними роз`ясненнями, чи з претензіями стосовно такого розміру пенсійних виплат. Доказів на підтвердження протилежного стороною позивача суду не надано та судом в ході розгляду справи не здобуто.
З огляду на вище зазначене, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду, передбачений статтею 122 КАС України, застосовується до спірних правовідносин, а отримання позивачем листа відповідача у відповідь на заяву про перерахунок пенсії не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, та свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсійних виплат за травень 2014 року.
Так, у даному випадку пенсійні виплати за спірний період в бажаному позивачем розмірі пенсійним органом не нараховувалися, а тому позов з вимогами, пов`язаними з нарахуванням пенсії за минулий час, та відповідно їх наступної виплати може бути подано до суду в межах шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог, що стосуються перерахунку спірних пенсійних виплат за період з 06.05.2014 по 01.07.2019, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.
Згідно з вимогами пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
З огляду на це, суд дійшов висновку про залишення даного позову без розгляду в частині позовних вимог поданих поза межами шестимісячного строку звернення до суду.
Керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 256 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати заборгованості з державної пенсії по інвалідності у розмірі прожиткового мінімуму відповідно до статті 46 Конституції України та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком у відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції на дату призначення пенсії, за період з 06.05.2014 по 01.07.2019, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заборгованості з державної пенсії по інвалідності у розмірі прожиткового мінімуму відповідно до статті 46 Конституції України та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком згідно зі статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції на дату призначення пенсії, за період з 06.05.2014 по 01.07.2019.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу суду складено 01 грудня 2021 року

Суддя У.М. Нор