Справа № 357/11958/21
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/357/236/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Чайка О.В., ,

за участю представника позивача - адвоката Діденка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника Київської митниці Державної митної служби України Сілюк Сергія Вікторовича, Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - «Позивач») звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даним позовом до Начальника Київської митниці Державної митної служби України Сілюк С.В., Київської митниці Державної митної служби України (далі - «Відповідачі») про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

26 серпня 2021 року начальником Київської митниці Державної митної служби України Сілюк С.В. в справі про порушення митних правил №1455/10000/21, якою Позивача визнано винним у порушенні митних правил, перебачених ч.4 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що становить 34 000 грн.

Крім того, Позивач зазначає, що у постанові вказано прізвище « ОСОБА_1 », а не його прізвище « ОСОБА_1 », серія та номер паспорта, адреса його реєстрації зазначені вірно.

В оскаржуваній Постанові зазначено, що Позивач 17.11.2015 року здійснив ввезення на митну територію України транспортний засіб марки BMW модель 530D VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в режимі «транзит» терміном до 10 діб, який повинен був доставити у митний орган призначення до закінчення строку.

Відповідно до інформації, що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор», в розділі «журнал пункту пропуску» факт вивезення транспортного засобу марки BMW модель 530 D VIN № НОМЕР_1 - відсутній.

Також у оскаржуваній Постанові зазначено, що Позивач передав ОСОБА_4 вищезазначений автомобіль у володіння, користування чи розпорядження, чим порушив ч.4 статті 469 Митного кодексу України.

Проте, Позивач стверджує, що не передавав ОСОБА_4 вищезазначений автомобіль у володіння, користування чи розпорядження, а лише у звязку із своїм поганим самопочуттям у цей день, звернувся до останнього з проханням відвезти його на вищезазначеному автомобілі до митниці і допомогти в оформленні документів для розмитнення автомобіля, чого в цей день не відбулось.

Позивач зазначає, що в його діях відсутня суб`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 Митного кодексу України. Просив визнати постанову №1455/10000/21 від 26.08.2021 року протиправною, скасувати її, а провадження у справі про порушення митних правил №1455/10000/21 відносно нього закрити.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 25.10.2021 року, після усунення Позивачем недоліків, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.43-44).

02.12.2021 року у судовому засіданні представник Позивача вимоги позову підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач - начальник Київської митниці Державної митної служби України Сілюк С.В. та представник Відповідача - Київської митниці Державної митної служби України у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, відзиву на позов не надавали, про причини неявки суду не повідомили (а.с.45, 46).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.205 КАС України перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Таким чином, оскільки Відповідачі не повідомили про причини неявки, у суду немає правових підстав для визнання причин їх неявки поважними і як наслідок - немає підстав для відкладення розгляду справи.

Суд, вислухавши представника Позивача, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

26 серпня 2021 року начальником Київської митниці Державної митної служби України Сілюк С.В. у справі про порушення митних правил №1455/10000/21 Позивача визнано винним у порушенні митних правил, перебачених ч.4 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що становить 34 000 грн. (а.с.17-18).

Розглядаючи дану адміністративну справу суд керується наступними нормами матеріального права України.

Відповідальність за ч.4 ст.469 МК України настає у випадку передачі транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Разом з тим, ст.489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на відповідні органи, і за які Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення закріплено у главі 68 Кодексу.

Відповідно до ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме Відповідачі зобов`язаний довести правомірність складання оскаржуваної постанови, зокрема, шляхом доведення належними, достовірними та допустимими доказами факту порушення Позивачем вимог закону, чого здійснено не було.

Як убачається із вступної частини оскаржуваної постанови, її було ухвалено у відсутності Позивача, а у вступній та резолютивній частинах постанови зроблено помилку у його прізвищі. При цьому матеріали справи не містять доказів повідомлення Позивача про дату, час та місце розгляду справи у встановленому ст.277-2 КУпАП порядку.

Таким чином, Відповідачами не доведено, що при винесенні оспорюваної постанови було дотримано права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Тобто, із матеріалів справи убачається, що Відповідачем було порушено процедуру розгляду адміністративної справи.

Статтею 283 КУпАП встановлено вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій повинні бути викладені всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення. Вищезазначені вимоги закону Відповідачем при винесені постанови у повному обсязі не дотримані. Зокрема, відомості, викладені в описовій частині постанови не у повній мірі відповідають фактичним обставинам.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Також, з урахуванням наданих Позивачем доказів, які містяться у матеріалах справи, суд вважає доведеним, що він 10.09.2021 року в кінці робочого дня на поштовому відділенні отримав постанову Київської митниці Державної митної служби України від 26.08.2021 року, рекомендований лист №321. Але 11.09.2021 року, відповідно договору підряду, укладеного 09.09.2021 року, виїхав до м.Харків для виконання робіт. 01.10.2021 року Позивачем було укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом. Саме від цієї дати позов поданий в межах встановленого законом десятиденного строку (а.с. 9, 10, 11, 12).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що клопотання Позивача про поновлення строку для подачі адміністративного позову підлягає задоволенню.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що Відповідачами не доведено наявності обєктивної сторони інкрімінованого Позивачу правопорушення, а сама адміністративна справа розглянута Відповідачем з порушенням встновленої законом процедури.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Начальника Київської митниці Державної митної служби України Сілюк Сергія Вікторовича, Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити.

Постанову начальника Київської митниці Державної митної служби України Сілюк С.В. від 26.08.2021 року в справі про порушення митних правил №1455/10000/21, якою ОСОБА_1 ч.4 ст.469 Митного кодексу України - визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про порушення митних правил №1455/10000/21 відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.469 Митного кодексу України - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02.12.2021 року.

СуддяВ. П. Цукуров