Справа № 160/14415/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТК-4» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -
ВСТАНОВИВ:
16 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВТК-4» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними та скасувати постанови Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки №297175 від 20.07.2021 року та №226085 від 03.12.2020 року про застосування адміністративно-господарських штрафів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 року було роз`єднано позовні вимоги позивача та ухвалено вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки №226085 від 03.12.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу - виділити в самостійне провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач встановив наявність порушень Закону України «Про автомобільний транспорт» без встановлення дійсної ваги транспортного засобу. За яким перевезенням був складений вказаний в постанові Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки №226085 від 03.12.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу акт №249044 від 07.10.2020 року позивачу не відомо, оскільки позивач не отримував даного акту. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТК-4" зауважує, що займається та здійснює перевезення сипучих подільних вантажів сільськогосподарського призначення. Тому, вважає, що притягнення його до відповідальності за статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» не є правомірним, оскільки отримати дозвіл на перевезення подільного вантажу - не можливо.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеного складу суду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду не надав, про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі рекомендованою кореспонденцією.
16.09.2021 року відповідач отримав вказану ухвалу суду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Проте, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, може бути кваліфіковано судом, як визнання позову.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до частини 12 статті 6 Закону №2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Згідно частин 1, 4 статті 48 Закону №2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету міністрів №30 від 18.01.2001 року (далі - Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Відповідно до пункту 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року (далі Порядок - №879) плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Пунктом 3 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
За змістом пункту 2 Порядку №879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.
Місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.
Згідно пункту 18 Порядку №879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно постанови №297175 від 20.07.2021 року позивача було притягнуто до відповідальності згідно з абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
У свою чергу, абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України №2344-IIІ від 5 квітня 2001 року «Про автомобільний транспорт» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за порушення перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз вказаної норми абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ дає підстави для висновку, що для настання відповідальності за вказаною нормою необхідним є встановлення факту перевезення вантажу з перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% включно та без відповідного дозволу.
Відповідачем не подано до суду акту №249044 від 07.10.2020 року та будь-яких інших доказів на підтвердження наявності з боку позивача порушень вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Процедура оформлення результатів перевірок та застосування адміністративно-господарських штрафів за порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом визначена «Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженому Постановою Кабінетом міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок).
Пунктами 20 та 21 Порядку встановлено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму; у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Пунктами 25, 26 та 27 Порядку передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Відповідачем не подано до суду доказів повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТК-4" про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту №249044 від 07.10.2020 року, за результатами якого начальником Придніпровського міжрегіонального Управлінням Укртрансбезпеки було винесену постанову №226085 від 03.12.2020 року.
З урахуванням вищенаведених обставин, враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження дотримання ним вимог пунктів 25, 26 та 27 Порядку, в тому числі не надано акту №249044 від 07.10.2020 року, на підставі якого було винесено постанову № 226085 від 03.12.2020 року, та інших доказів на підтвердження наявності порушення позивачем вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», таких, зокрема, як довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, а також не надано доказів повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТК-4" про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова №226085 від 03.12.2020 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Підсумовуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТК-4» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки №226085 від 03.12.2020 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТК-4» адміністративно-господарського штрафу.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник