Справа № 280/4838/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/4838/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року (головуючий суддя Сіпака А.В.)

у справі № 280/4838/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЗА-НУЛЬ»

до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАЗА-НУЛЬ» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області №2468865/41841100 від 15.03.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №635 від 12.08.2020;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному державному реєстрі податкових накладних надіслану засобами електронного зв`язку податкову накладну №635 від 12.08.2020 датою її фактичного подання.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийнятого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, оскільки позивач на вимогу відповідача-1 (Головне управління ДПС у Запорізькій області) після зупинення реєстрації податкової накладної надав усі належні документи та пояснення на підтвердження реальності господарської операції з поставки товару згідно видаткової накладної № 635 від 12.08.2020. Відповідачем протиправно не взято до уваги надані пояснення та документи, в результаті чого безпідставно відмовлено у реєстрації податкової накладної.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги знайшли своє підтвердження поданими до матеріалів справи письмовими доказами та є обґрунтованими. Оскаржуване рішення відповідача не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення та чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, тому не відповідає вимогам щодо чіткості та зрозумілості, породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на неможливість реалізації свого права або обов`язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Скаржник вважає, що судом при винесенні рішення неповно встановлено обставини, що мають значення для розгляду справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Комісія приймала рішення про відмову у реєстрації податкових накладних тільки на підставі тих документів, які надавались на розгляд Комісії. Серед наданих позивачем на розгляд комісії документів відсутні документи транспортування, навантаження, розвантаження продукції та складські документи на реалізований товар. Відповідач вважає, що комісія мала розумні сумніви у спростуванні позивачем ризиків порушення податкового законодавства у відповідності до норм Порядку №1165, оскільки позивач не підтвердив належними первинним документами обставини реалізації ТМЦ. Контролюючий орган зазначає, що обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Вказані первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Таким чином, відповідач вважає, що у комісії ГУ ДПС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної.

Також в апеляційній скарзі відповідач-1 не погоджується з розподілом судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що, на думку останнього, представником позивача не надано до суду достатніх доказів щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ТОВ «ФАЗА-НУЛЬ», , зареєстроване як юридична особа 29.12.2017.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач ТОВ «ФАЗА-НУЛЬ», здійснює діяльність за видами: (27.33) виробництво електромонтажних пристроїв (основний), неспеціалізована оптова торгівля (46.90), оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього (46.52), оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення (46.43), виробництво іншого електричного устаткування(27.90).

Між позивачем (постачальник) та АТ «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (покупець), укладений договір № 2018/п/00/2036 від 28.12.2018 в межах його з урахуванням додаткової угоди №1 від 01.10.2019 та специфікації №87 від 03.07.2020 позивач поставив товар тиристори.

Поставка товару здійснювалась перевізником ТОВ «ФАЗА-НУЛЬ» по товарно-транспортної накладної №Р721 від 12.08.2020. Товар видано згідно видаткової накладної №721 від 12.08.2020 та рахунку №712 від 12.08.2020 по довіреності №ЮГД00003611 від 05.08.2020. Оплату покупець здійснив платіжним дорученням №9386570 від 21.09.2020.

За фактом поставки товару позивач склав податкову накладну № №635 від 12.08.2020 (а.с.16), яку направив на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до отриманої позивачем 31.08.2020 квитанції означену вище податкову накладну прийнято, але реєстрація її зупинена, та зазначено підстави зупинення, зокрема, відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. Платник податків, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання та прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

11.03.2011 позивач направив до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. До повідомлення долучено пояснення в довільній формі стосовно постачання товару в межах договору та копії первинних документів на підтвердження наявності товарної операції.

Підприємством повідомлено, що в специфікації №87 від 03.07.2020 АТ «ПІВДЕННОГО ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНОГО КОМБІНАТА» заявлено: Тиристор Т143-630-16-41 УХЛ2, але відвантажено Тиристор Т-143-630-16-61 УХЛ2. З покупцем узгоджено заміну товару, що поставляється, згідно гранично допустимих параметрів тиристорів, наданих в технічній характеристиці.

Товар TS420-600 Т тиристор з кодом УКТЗЕД, по якому була зупинена реєстрація, був придбаний у ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» згідно договору №60 від 11.05.2020. Товар поступив згідно видаткової накладної №ПЭ-0000570 від 14.07.2020 та рахунку-фактури № ПЭ-0000720 від 06.07.2020. Товар транспортувався перевізником ТОВ «ФАЗА-НУЛЬ» згідно товарно-транспортної накладної №ПЭ-0000570 від 14.07.2020. Оплата за товар з постачальником здійснена частково платіжним дорученням №2752 від 07.07.2020. Весь товар був оприбуткований на склад згідно прибуткового ордеру №121 від 14.07.2020.

Товар Тиристор Т-143-630-16-61 УХЛ2 з кодом УКТЗЕД, по якому була зупинена реєстрація, був придбаний у ПП «МАРГОН СОРГ» згідно договору №142 від 09.06.2020. Товар поступив згідно видаткової накладної №27 від 03.08.2020 та рахунку №67 від 03.08.2020. Товар транспортувався перевізником НОВА ПОШТА згідно експрес накладної №5496. ПП «МАРГОН СОРТ» податкову накладну не реєстрував , тому що не є платником податку ПДВ. Оплата за товар з постачальником здійснена платіжним дорученням №2953 від 01.09.2020. Весь товар був оприбуткований на склад згідно прибуткового ордеру №129 від 03.08.2020.

Товар отримує директор підприємства ТОВ «ФАЗА-НУЛЬ» на підставі наказу про призначення на посаду (наказ № 1 від 04.01.2018) та рішення установчих зборів засновників № 1 від 27.12.2017. На складі ТМЦ отримує, відпускає комірник підприємства, який прийняти на посаду на підставі наказу від 01.02.2018. Також ТМЦ відправляє водій ТОВ «ФАЗА-НУЛЬ», якому довірено експедирування товару згідно наказу (розпорядження) про прийняття на роботу від 31.01.2019.

Окрім первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення операції з поставки товару позивачем подані також документи на автотранспортний засіб Peugeot BOXER VU, в тому числі, акт приймання-передачі основних засобів від 31.01.2019 та свідоцтво по реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 .

Рішенням комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2468865/41841100 від 15.03.2021 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 12.08.2020 № 635 (а.с.21).

Підставами відмови у реєстрації податкової накладної зазначено: ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи),у тому числі актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

В графі «Додаткова інформація» відповідачем-1 вказано: ненадання платником податків копій документів щодо транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення.

У відповідності до абз.1 п. 201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

При цьому в абз.1 п.201.7 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

За положеннями п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

За правилами п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, згідно пункту 12 якого після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п.18 Порядку №1246 на момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).

За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.

На час виникнення спірних правовідносин механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.

Відповідно до п.3 Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності наведеним в цьому пункті ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

За правилами п.5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п.6, п.7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Вимоги до змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування наведені в п.11 цього Порядку. Зокрема, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно якому Прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня) п. 2 Порядку.

Відповідно до п.3, п.4 Порядку № 520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п.5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Відповідно до п.11 Порядку № 520 підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як встановлено судом вище, реєстрація податкової накладної №635 від 12.08.2020 зупинена у зв`язку із відповідністю платника податку п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (Додаток №1 до Порядку №1165) у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування.

Контролюючий орган, пославшись на відповідність платника податку п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків, разом з тим, не навів жодного обґрунтування щодо застосування цього пункту Критеріїв ризиковості платника податку для прийняття рішення щодо ризиковості здійснення господарських операцій, зазначеної в поданої позивачем для реєстрації податкової накладної, зокрема, щодо правовідносин позивача з його контрагентами-постачальниками.

Стосовно пропозиції платнику податків надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, контролюючим органом не зазначено, які саме документи необхідно подати контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

Відмова у реєстрації податкових накладних фактично обґрунтована ненаданням платником податку копій документів, а саме: копій документів щодо транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи).

Втім, як встановлено вище, позивач подав контролюючому органу письмові пояснення та повний комплект первинних документів на підтвердження реальності здійснення операцій з поставки товару АТ «ПІВДЕННОГО ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНОГО КОМБІНАТА», за якою складено податкову накладну №635 від 12.08.2020, в тому числі, документи на підтвердження придбання реалізованого товару, прибуткові ордери від 03.08.2020 № 129 (постачальник ПП «МАРГОН СОРТ»), від 14.07.2020 № 121 (постачальник ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНИКА»), інвентаризаційний опис від 12.08.2020 № 144.

З приводу зазначених документів суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що сукупність наданих позивачем документів, виходячи з суті господарських відносин, що склались у позивача з його контрагентом за наведеним вище договором, підтверджує їх достатність для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не має робити висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише з`ясовує наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Таким чином, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної № 635 від 12.08.2020.

Посилаючись на те, що позивачем не подано контролюючому органу повного пакету документів на підтвердження здійснення господарських операцій, відповідачем не встановлено, і в оскаржуваному рішенні Комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області, яким позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної, не зазначено, яких саме документів не надано.

Також контролюючим органом не наведено жодних обґрунтувань щодо необхідності подання саме тих документів, про які зазначено в оскаржуваному рішенні. Крім того, слід зауважити, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ГУ ДПС у Запорізькій області не наведено обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваного рішення, тому таке рішення суб`єкта владних повноважень не можливо визнати обґрунтованим, а отже воно не відповідають критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.2 КАС України), у зв`язку з чим є протиправним і підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої, що в даному випадку належним способом захисту порушеного права є не лише скасування рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області, а й зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну № 635 від 12.08.2020 в ЄРПН, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права є свідченням того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При цьому, зобов`язання контролюючого органу вчинити дії по реєстрації податкової накладної в судовому порядку не може бути розцінене як втручання в його дискреційні повноваження, оскільки контролюючим органом вже прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, тобто вирішено віднесене до його повноважень питання на власний розсуд. В свою чергу, суд при перевірці правомірності прийняття оскаржуваного рішення, згідно приписів КАС України, не перебираючи на себе повноважень відповідного органу, вправі покласти на суб`єкта владних повноважень зобов`язання вчинити певні дії з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача-1 про неправильне здійснення судом першої інстанції розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою отримання правової допомоги позивачем укладено договір про надання правової допомоги від 16.11.2020 №16/11/20 з Адвокатським об`єднанням «ДІАЛОГ». Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п.4.1 договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті зазначається обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги та її вартість.

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку (п.4.2 договору).

Підтвердженням виконання робіт (послуг) по договору від 16.11.2020 №16/11/20 є підписаний акт прийому-здачі робіт (надання послуг) про надання юридичних та консультаційних послуг № ОУ-0000019 від 25.05.2021 (а.с.110), в якому міститься опис та вартість наданої правничої допомоги: опрацювання законодавчої бази що регулюють спірні відносини, формування правової позиції, вивчення та аналіз документації підприємства для підготовки зазначеного позову до суду, підготовка позову 2500,00 грн.

На підставі рахунку-фактури № СФ-0000018 від 25.05.2021 позивачем сплачено витрати на правничу допомогу у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 3690 від 26.05.2021.

Суд першої інстанції, оцінюючи надані позивачем докази, дійшов висновку про те, що підтвердженими, співмірними та розумними є витрати на правничу допомогу у визначеному позивачем розмірі 2500 грн., оскільки як позов, так і долучений до позову пакет документів дійсно є великим та змістовним, а копії документів оформлені у відповідності до вимог законодавства.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 КАС України, а саме: розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7 статті 134 КАС України).

Вирішуючи подану позивачем заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції дослідив зміст наданих позивачем документів, які містять опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, розмір сплаченого гонорару.

Враховуючи предмет та характер спору у цій справі, складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що винагорода за послуги адвоката підлягає відшкодуванню у визначеному позивачем розмірі 2500 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року у справі № 280/4838/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко