Справа № 400/9459/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 р. № 400/9459/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов від 02.09.2021 року ВП № 65253065,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з позовними вимогами про:

- визнання протиправною та скасовання постанову Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.09.2021 року ВП№65253065 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн. за повторне невиконання рішення суду 09.07.2021 року та 10.07.2021 року;

- визнання протиправною та скасовання постанову Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.09.2021 року ВП№65253065 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн. за повторне невиконання рішення суду 30.07.2021 року та 31.07.2021 року;

- визнання протиправною та скасовання постанову Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.09.2021 року ВП№65253065 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн. за повторне невиконання рішення суду 06.08.2021 року та 07.08.2021 року.

Ухвалою суду від 18.10.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконаня ухвали суду від 18.10.2021 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано належним чином оформлену позовну заяву (з копією для відповідача) із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків, за його наявності, або номер і серію паспорта представника - Філатова Івана Леонідовича.

Ухвалою від 05.11.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/9459/21 та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ та призначив судове засідання на 10.11.2021 року.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення прийняті відповідачем протиправно, оскільки Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження`державному виконавцю надано право лише два рази накласти штраф на боржника, в той час як оскаржуваними постановами позивач була притягнута до відповідальності вже декілька разів.

09.11.2021 року за вх. № 5737/21/06-25 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що у провадженні Відділу перебуває виконавче провадження ВП № 65253065 з примусового виконання виконавчого листа №2/484/421/20, виданого 21.04.2021 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про визначення способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні з синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоп`ятниці з 16 до 20 години та щосуботи з 10 до 20 години та надати право на побачення з дітьми у день їх народження - 02 червня, а також у святкові дні: 01 січня, 01 травня, 28 червня, 14 жовтня з 10 до 14 години за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 . Зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми. Вказав, що положення ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. На виконання вказаних положень, 09.07.2021 року, 10.07.2021 року, 30.07.2021, 31.07.2021 року, 06.08.2021 року та 07.08.2021 року державним виконавцем виконавцем перевірено виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №2/484/421/20, та встановлено, що боржником не виконанується рішення суду добровільно, про що складено відповідні акти від 09.07.2021 року, від 10.07.2021 року, від 30.07.2021, від 31.07.2021 року, від 06.08.2021 року та від 07.08.2021 року, якими встановлено, що на час та за адресою зазначеною у рішенні суду діти відсутні. Оскільки державним виконавцем було встановлено невиконання позивачем рішення суду без поважних причин відповідачем правомірно накладено на позивача штраф.

Ухвалою від 10.11.2021 року суд залучив до участі у справі № 400/6572/21 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) та відклав судове засідання на 30.11.2021 року.

25.11.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач ухиляється від виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №2/484/421/20 шляхом умисного створення перешкод для зустрічі дітей з батьком.

Представник Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання, призначене на 30.11.2021 року не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від предситавника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

В судовому засідання, призначеному на 30.11.2021 року, представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Суд клопотання представників сторін задовольнив та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України суд здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №2/484/421/20, зокрема, визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоп`ятниці з 16 до 20 години та щосуботи з 10 до 20 години та надати право на побачення з дітьми у день їх народження - 02 червня, а також у святкові дні: 01 січня, 01 травня, 28 червня, 14 жовтня з 10 до 14 години за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми.

На виконання резолютивної частини вказаного рішення Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.04.2021 року видано виконавчий лист у справі №2/484/421/20.

ОСОБА_4 звернувся до Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про примусове виконання рішення.

На підставі заяви ОСОБА_2 , 23.04.2021 року державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65253065 з виконання виконавчого листа Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.04.2021 року.

У зазначеній постанові було вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду шляхом забезпечення побачень стягувача з дітьми в порядку, визначеному рішеннями.

Вищезазначену постанову було направлено відповідачем на адресу ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що на час, визначений у рішеннні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області №2/484/421/20 та за адресою за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 діти відсутні, про що складено акти.

В актах зазначено, що боржник ОСОБА_1 не забезпечила присутність дітей на побачення з батьком ОСОБА_2 .

На підставі вказаних актів 17.05.2021 року державним виконавцем на позивача (боржника) накладено штраф в сумі 1700 грн.

08.07.2021 року та 09.07.2021 року Первомайським відділом державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанови у ВП№65253065 про накладення штрафів на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн.

Крім того, 04.08.2021 року державним виконавцем винесено постанову у ВП № 65253065 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн за повторне невиконання рішення суду 16.07.2021 року та 17.07.2021 року.

Також, державним виконавцем винесено постанову від 04.08.2021 року у ВП № 65253065 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн за повторне невиконання рішення суду 23.07.2021 року та 24.07.2021 року.

Після чого, державним виконавцем винесено ще три постанови про накладення штрафів на боржника за невиконання рішення суду в розмірі 3400,00 грн.:

- від 02.09.2021 року ВП №65253065 за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин на позивача було накладено штраф у розмірі 3400,00 грн. У цій постанові наявні посилання на акти державного виконавця від 09.07.2021 року, від 10.07.2021 року, якими підтверджується факт невиконання позивачем рішення без поважних причин;

- від 02.09.2021 року ВП №65253065 за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин на позивача було накладено штраф у розмірі 3400,00 грн. У цій постанові наявні посилання на акти державного виконавця від 30.07.2021 року, від 31.07.2021 року, якими підтверджується факт невиконання позивачем рішення без поважних причин;

- 02.09.2021 року ВП №65253065 за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин на позивача було накладено штраф у розмірі 3400,00 грн. У цій постанові наявні посилання на акти державного виконавця від 06.08.2021 року, від 07.08.2021 року, якими підтверджується факт невиконання позивачем рішення без поважних причин.

Не погоджуючись із зазначеними постановами від 02.09.2021 року ВП № 65253065 про накладення штрафу, позивач звернулася з вказаним адміністративним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404- VIII від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404- VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення встановлений ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" що, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною врегульовано ст.64 -1 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту цих норм, порядок дій виконавця у випадку невиконання ОСОБА_1 рішення суду в частині встановлення способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні з синами шляхом надання йому права на побачення у певні дні, у певний час та за певною адресою (забезпечення боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням, як вказано у частині першій статті 641 Закону № 1404) встановлений частинами третьою і четвертою статті 641 Закону № 1404), а рішення суду в частині покладення на ОСОБА_1 зобов`язання не перешкоджати стягувачу у спілкуванні з дітьми має виконуватись в порядку, встановленому частиною четвертою статті 63 Закону № 1404.

Частинами третьою і четвертою статті 641 Закону № 1404, як вказано вище, встановлено, що умовою для накладення на боржника штрафу є невиконання ним рішення без поважних причин, а факт невиконання має підтверджуватись відповідним актом.

ОСОБА_1 факти невиконання рішення суду не заперечувала, проте вказала на існування певних обставин, що, на її думку, можуть бути визнані поважними причинами такого невиконання.

Судом встановлено, що 17.05.2021 року державним виконавцем на позивача (боржника) накладено штраф в сумі 1700 грн.

08.07.2021 року та 09.07.2021 року Первомайським відділом державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанови у ВП№65253065 про накладення штрафів на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн.

Крім того, 04.08.2021 року державним виконавцем винесено постанову у ВП № 65253065 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн за повторне невиконання рішення суду 16.07.2021 року та 17.07.2021 року.

Також, державним виконавцем винесено постанову від 04.08.2021 року у ВП № 65253065 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн за повторне невиконання рішення суду 23.07.2021 року та 24.07.2021 року.

Після чого, державним виконавцем винесено ще три постанови про накладення штрафів на боржника за невиконання рішення суду в розмірі 3400,00 грн.:

- від 02.09.2021 року ВП №65253065 за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин на позивача було накладено штраф у розмірі 3400,00 грн. У цій постанові наявні посилання на акти державного виконавця від 09.07.2021 року, від 10.07.2021 року, якими підтверджується факт невиконання позивачем рішення без поважних причин;

- від 02.09.2021 року ВП №65253065 за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин на позивача було накладено штраф у розмірі 3400,00 грн. У цій постанові наявні посилання на акти державного виконавця від 30.07.2021 року, від 31.07.2021 року, якими підтверджується факт невиконання позивачем рішення без поважних причин;

- 02.09.2021 року ВП №65253065 за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин на позивача було накладено штраф у розмірі 3400,00 грн. У цій постанові наявні посилання на акти державного виконавця від 06.08.2021 року, від 07.08.2021 року, якими підтверджується факт невиконання позивачем рішення без поважних причин.

Як встановлено під час розгляду справи та не заперечувалось сторонами, оскаржувані позивачем постанови були винесені саме за повторне невиконання судового рішення.

Накладення штрафів за кожен раз невиконання судового рішення відповідач обумовлює застосуванням правил статті 9 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція №512/5).

У відповідності до ст. 9 розділу ІХ Інструкції №512/5, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону.

При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

Слід зазначити, що хоча Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкція не містять визначення поняття «повторне невиконання судового рішення», разом з тим, Інструкція № 512/5 фактично змінює положення статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", дозволяючи при цьому державному виконавцю виносити необмежену кількість постанов про накладення на боржника штрафу при кожному наступному невиконанні боржником відповідного судового рішення.

Суд зазначає, що вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена в положеннях Конституції України.

Згідно ч. 3 ст. 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що у даному випадку слід застосовувати положення статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки він має вищу юридичну силу по відношенню до Інструкції № 512/5, а тому прийняття відповідачем у відношенні позивача постанов про накладення штрафу в межах виконавчого провадження ВП № 65253065 є необґрунтованим та таким, що суперечить статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження".

Слід також зазначити, що таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

У разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1404, а не Інструкції № 512/5 .

Статтею 641 Закону № 1404 виконавцю надано право лише двічі накладати на боржника штраф - в одинарному та у подвійному розмірі.

У цьому ж виконавчому провадженні, як вказано вище, виконавець вже набагато більше разів наклав на ОСОБА_1 штраф у подвійному розмірі.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що постанови державного виконавця про накладення штрафу від 02.09.2021 року є протиправними та такими, що прийняті не у межах повноважень та не у спосіб визначений Конституцією України та Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 139, 241-246, 262, 268, 269, 271, 272, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платник податків НОМЕР_1 ) до Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пров. Бебюш Капон, 16, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, ідентифікаційний код 34003707) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов від 02.09.2021 року ВП № 65253065 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасовати постанову Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.09.2021 року ВП№65253065 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн. за повторне невиконання рішення суду 09.07.2021 року та 10.07.2021 року.

Визнати протиправною та скасовати постанову Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.09.2021 року ВП№65253065 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн. за повторне невиконання рішення суду 30.07.2021 року та 31.07.2021 року.

Визнати протиправною та скасовати постанову Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.09.2021 року ВП№65253065 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн. за повторне невиконання рішення суду 06.08.2021 року та 07.08.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пров. Бебюш Капон, 16, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, ідентифікаційний код 34003707) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платник податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 2727,00 грн.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 30.11.2021 року.

Суддя Г. В. Лебедєва