Справа № 200/10473/21
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 р. Справа№200/10473/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, щодо відмови в призначенні пенсії за списком №2, скасувати рішення № 6 від 05.07.2021 р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , зарахувати ОСОБА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , період з 03.01.1990р. по 19.01.1994 р.; з 19.10.1994р. по 05.04.2000р.; з 14.02.2018 р. по 04.05.2018 р.; з 05.05.2018 р. по 18.06.2018 р., та з 19.06. 2018 р. по 31.12.2020р., як стаж роботи на пільгових умовах за списком№2;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , переглянути заяву позивача від 29.06.2021р. та призначити ОСОБА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсію на пільгових умовах за списком №2 з моменту з 29.06.2021 року(з дня звернення із заявою).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 29.06.2021 року зверталася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, рішенням № 6 від 05.07.2021 року Відповідач 1 відмовив у призначенні пенсії. Підставою для відмови було те, що позивач не досягла пенсійного віку 55 років та те, що за даними персоніфікованого обліку та наданих довідок, пільговий стаж за сп.№2 склав 00 роки 00 міс. 00 днів. Періоди роботи згідно пільгових довідок від 23.06.2021 №03.03.01-768, від 23.06.2021 №03.03.01-807, від 23.06.2021 №03.03.01-808, видані ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», через відсутність переліків професій, по яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць. Тому Рішенням управління від 05.07.2021 р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу. Вважає, що відповідачем порушено її права, а тому звернулась до суду із згаданим позовом.

Ухвалою суду від 25.08.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду виправленої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи, з зазначенням вірного прізвища позивача, чітким викладенням позовних вимог, визначення кола відповідачів, сплати судового збору.

08.09.2021 року представником позивача на адресу суду було надано уточнену позовну заяву та квитанцію про сплату судового збору. Проте недоліки зазначені в ухвалі від 25.08.2021 року в повному обсязі усунуто не було.

Ухвалою суду від 10.09.2021 року позовну заяву було залишено без руху, продовжено строк на усунення недоліків, шляхом надання до суду виправленої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи, з чітким викладенням позовних вимог, визначення кола відповідачів.

28.09.2021 року представником позивача на адресу суду було надано уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 04.10.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом термін через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідач 2 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що підстав для призначення пенсії Позивачу за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 розділу XIV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не має, в зв`язку з недосягненням на день звернення пенсійного віку 55 років. За доданими документами страховий стаж роботи складає 31 рік 8 місяців 14 днів, пільговий стаж відсутній. З огляду на наведене, відповідач просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Відповідач 1 правом наданим статтею 162 КАС України не скористався, відзив на позов не надав.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), громадянка України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 02.08.2001.

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 , Позивач:

у період з 03.01.1990 року по 19.01.1994 року працював контролером у виробництві чорних металів вогневої порізки та наждачної зачистки плит на гарячій ділянці робіт;

у період з 19.10.1994 року по 05.04.2000 року працював у відділі технічного контролю контролером у виробництві чорних металів нагрівальних колодязів на гарячій ділянці робіт;

у період з 14.02.2018 року по 04.05.2018 року працював у рейкозасобному цеху учнем оператора поста керування;

у період з 05.05.2018 року по 18.06.2018 року працював у рейкозасобному цеху оператором поста керування;

з 19.06.2018 року переведено комірником рейкозасобного цеху ділянки прокатних валків;

з 18.12.2018 року переведено в цех метрологіі учнем ваговика дільниці вимірування масси;

з 13.02.2019 року переведено в цех метрологіі ваговиком дільниці вимірування масси;

з 10.03.2019 року переведено у відділ технічного контролю контролером у виробництві чорних металів 4 розряду;

31.05.2021 року працює по теперішній час ПРАТ «МК «Азовсталь».

Згідно довідки від 23.06.2021 №03.03.01-768 ОСОБА_1 працювала повний робочий день при повному робочому тижні на «Металургійному комбінаті «АЗОВСТАЛЬ» у період з 03.01.1990 року по 19.01.1994 року (весь період за Списком №2) на посаді: контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт. Дана професія атестована згідно з наказами по комбінату за результатами атестації робочих міст №118 від 07.06.1994р.-перв.атест.

Згідно довідки від 23.06.2021 №03.03.01-807 ОСОБА_1 працювала повний робочий день при повному робочому тижні на «Металургійному комбінаті «АЗОВСТАЛЬ» у період з 19.10.1994 року по 05.04.2000 року (весь період за Списком №2) на посаді: контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт. Дана професія атестована згідно з наказами по комбінату за результатами атестації робочих міст №118 від 07.06.1994р.-перв.атест.

Згідно довідки від 23.06.2021 №03.03.01-808 ОСОБА_1 працювала повний робочий день при повному робочому тижні на «Металургійному комбінаті «АЗОВСТАЛЬ» у період з 14.02.2018 року по 04.05.2018 року, з 05.05.2018 року по 18.06.2018 року (весь період за Списком №2) на посаді: оператор поста керування (учень); оператор поста керування. Дана професія атестована згідно з наказами по комбінату за результатами атестації робочих міст №593 від 21.12.2015р.; №535 від 12.12.2018р.

29.06.2021 року Позивач звернулася до Відповідача 1 із заявою про призначення.

05.07.2021 Відповідачем 1 прийнято рішення №36 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Підставою для відмови було те, що відсутні підстави для зарахування у пільговий стаж за Списком №2 періодів, зазначених в довідках від 23.06.2021 №03.03.01-768, від 23.06.2021 №03.03.01-807, від 23.06.2021 №03.03.01-808, оскільки відсутні переліки професій, по яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць. Страховий стаж Позивача становить 31 рік 8 місяців 4 дні. Пільговий стаж Позивача відсутній.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (із змінами та доповненнями) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне старування, (далі Закон України № 1058), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України № 1058, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 48 КЗпП України, статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.4 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку №383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1 або №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Зазначена позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі №21-585а14, від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1203а15.

Так, відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_3 у спірний період позивач працювала на «Металургійному комбінаті «АЗОВСТАЛЬ»:

у період з 03.01.1990 року по 19.01.1994 року працював контролером у виробництві чорних металів вогневої порізки та наждачної зачистки плит на гарячій ділянці робіт;

у період з 19.10.1994 року по 05.04.2000 року працював у відділі технічного контролю контролером у виробництві чорних металів нагрівальних колодязів на гарячій ділянці робіт;

у період з 14.02.2018 року по 04.05.2018 року працював у рейкозасобному цеху учнем оператора поста керування;

у період з 05.05.2018 року по 18.06.2018 року працював у рейкозасобному цеху оператором поста керування;

з 19.06.2018 року переведено комірником рейкозасобного цеху ділянки прокатних валків.

з 18.12.2018 року переведено в цех метрологіі учнем ваговика дільниці вимірування масси;

з 13.02.2019 року переведено в цех метрологіі ваговиком дільниці вимірування масси;

з 10.03.2019 року переведено у відділ технічного контролю контролером у виробництві чорних металів 4 розряду;

31.05.2021 року працює по теперішній час ПРАТ «МК «Азовсталь».

Дана обставина також підтверджується довідками від 23.06.2021 №03.03.01-768, від 23.06.2021 №03.03.01-807, від 23.06.2021 №03.03.01-808.

Пункт 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого 18 листопада 2005 наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 передбачає, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637.

Таким чином, лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тому збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Записи трудової книжки ОСОБА_1 виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.

Окрім того, позивачем надавались до Управління пенсійного фонду копії довідок від 23.06.2021 №03.03.01-768, від 23.06.2021 №03.03.01-807, від 23.06.2021 №03.03.01-808 в яких зазначено, що професії зазначені в довідках атестовано згідно з наказами по комбінату за результатами атестації робочих міст, що передбачені Списком №2 розділом ІІІ. Ткож Позивачем було надано накази №118 від 07.06.1994 року та №593 від 21.12.2015 року «Про затвердження результатів атестації робочих міст».

Суд наголошує, що постановою №162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджено, що контролери у виробництві чорних металів, зайняті на гарячих ділянках робіт, контролери у виробництві чорних металів, зайняті поопераційним контролем на агрегатах безперервного травлення, лудіння, оцинкування, алюмооцинкування, освинцювання, оператори ліній обробки рейок, оператори постів управління, машиністи-оператори головних постів механізованих ножиць, машиністи-оператори постів управління, оператори постів управління станів холодної прокатки, мають право на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, позивачем підтверджений наявний спеціальний трудовий стаж записами у трудовій книжці з 03.01.1990р. по 19.01.1994 р.; з 19.10.1994р. по 05.04.2000р.; з 14.02.2018 р. по 04.05.2018 р.; з 05.05.2018 р. по 18.06.2018 р., як стаж роботи на пільгових умовах за списком №2.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду у зазначені вище постанові дійшла висновку, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З приводу періоду роботи з 19.06.2018 року по 31.12.2020 рку суд зазначає, наступне.

Як вбачається з рішення про відмову у призначенні пенсії №36 від 05.07.2021 року Позивачу взагалі не було зараховано жодного періоду роботи до пільгового стажу.

За даними індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) за травень 2018 (27 днів), червень 2018 (18 днів), квітень 2019 (8 днів), жовтень 2019 (1 день), січень 2020 (8 днів), грудень 2020 (10 днів) позивач має спеціальний стаж за кодом ЗПЗ013Б1.

Згідно із довідником категорій страхувальників, які сплачують страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року № 22-2 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (Додаток 3)

код ЗПЗ013Б1 - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Таким чином, в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України наявні відомості, що позивач у спірних періодах працював роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списками робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з вищевикладеного позивач має право на зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 19.06.2018 року по 31.12.2020 року.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України.

Відповідно до статті 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховує положення «Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень», прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з абзацом 2 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд звертає увагу на те, що рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії позивачу є виключною компетенцією відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним засобом правого захисту у даній справі буде визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, щодо відмови в призначенні пенсії за списком №2 № 6 від 05.07.2021 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.06.2021 року про призначення пенсії, та призначити пенсію на пільгових умовах за списком №2 з 29.06.2021 року(з дня звернення із заявою) з урахування висновків суду.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у спосіб, визначений судом.

Відповідно до квитанції № від 06.09.2021 позивачем сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 908,00 грн.

Частинами 1 та 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 908,00 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 371, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 1, ) № 6 від 05.07.2021 року щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) в призначенні пенсії за списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) № 3588 від 16.10.2020 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Соборна, 3, ) судові витрати із сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 1, ) судові витрати із сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 03 грудня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Є.В. Череповський