Справа № 380/8092/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 380/8092/21 пров. № А/857/17553/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Каверіна Сергія Миколайовича на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року, ухвалене суддею Лунь З.І. у м. Львові у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі № 380/8092/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ), у якому просив:

-визнати протиправними дії щодо направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області інформації (додаток до грошового атестату № 4 від 05.03.2019) про додаткові види грошового забезпечення станом на 06.10.2017 для призначення із 10.01.2019 (дня встановлення інвалідності) пенсії по інвалідності;

-зобов`язати направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку (інформацію) про додаткові види грошового забезпечення та премію станом на 10.01.2019, за відповідною або аналогічною посадою, яку займав на дату звільнення, для призначення із 10.01.2019 (дня встановлення інвалідності) пенсії по інвалідності, з урахування додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що зважаючи на вимоги заяви, поданої до Адміністрації Держприкордонслужби від 26.03.2021, позивач просив надати оновлену довідку станом на 05.03.2019 - дату, яка визначена Верховним Судом у рішенні в зразковій справі №160/8324/19, з якої військовослужбовці, пенсія яким призначена до 01.01.2018, отримали відновлене право на включення до складових грошового забезпечення також щомісячні додаткові види горового забезпечення і премію, - з врахуванням нерозповсюдження на позивача визнаних в судовому порядку протиправними і не чинними окремих положень Постанови №103 і Порядку №45, суд у даній справі констатував безпідставність вимог позивача.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, представник позивача адвокат Каверін Сергій Миколайович оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на час набуття позивачем права на пенсію по інвалідності із 10.01.2019 та на час її призначення на законодавчому рівні відповідно до Постанови №704, наказів МВС №558 та Адміністрації Держприкордонслужби від 02.01.2019 №1-ос відбулась зміна розмірів та складових грошового забезпечення військовослужбовців та були введені для зазначеної категорії осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що зумовлювало обов`язок відповідача під час направлення документів у березні 2019 року до пенсійного органу враховувати положення ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ.

Натомість, відповідач всупереч наведеній нормі у березні 2019 року направив подання про призначення пенсії по інвалідності з 10.01.2019, додатками до якого надано грошовий атестат та додаток до нього інформацію про додаткові види грошового забезпечення станом на жовтень 2017 року, тобто без врахування змін розмірів та видів грошового забезпечення військовослужбовців, введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених Постановою №704, наказом МВС №558 та наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 02.01.2019 №1-ОС.

Також звертає увагу на те, що судом надано правову оцінку обставинам, які не пов`язані із предметом спірних правовідносин. Зокрема вказує на те, що до відповідача позивач не звертався із вимогами про надання оновленої довідки станом на 05.03.2019 як дату, яка визначена Верховним Судом у рішенні у зразковій справі №160/8324/19. Зі змісту адвокатських запитів слідує, що доводи позивача зводились до того, що відповідачем подано документи про призначення пенсії позивачу з порушенням вимог ч.3 та ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ та заявлено вимоги про направлення до пенсійного органу інформації про додаткові види грошового забезпечення та премії за відповідною або аналогічною посадою, яку ОСОБА_1 займав на дату звільнення, для призначення пенсії станом на 10.01.2019. Вимоги аналогічного змісту заявлено у позовній заяві.

Водночас наголошує, що через неподання Адміністрацією Держприкордонслужби при наданні документів про призначення пенсії у 2019 році належної інформації про додаткові види грошового забезпечення та премії, пенсійний орган позбавлений можливості призначити пенсію із врахуванням частин 3 та 18 ст. 43 Закону №2262-ХІІ. Правова позиція щодо включення до грошового забезпечення лише щомісячних додаткових видів грогошового забезпечення міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, яку судом першої істанції всупереч вимог ч.5 ст. 242 КАС України при розгляді спірних правовідносин не враховано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_2 від 07.09.2015).

Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 06.10.2017 № 195-ос «По особовому складу» прапорщика ОСОБА_1 , старшого техніка відділу прикордонної служби «Смільниця» II категорії (тип Б) звільнено в запас Збройних Сил України за статтею 26 частиною 8 пунктом «ї», які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.18).

Згаданий наказ містить вказівку на те, що щорічну основну відпустку за 2017 рік ОСОБА_1 використав пропорційно прослуженому часу, виплачено грошову компенсацію за 04 календарних дні додаткової відпустки за 2016 рік згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2012 року № 702.

Вислуга років станом на 06.10.2017 становить: календарна 12 років, 04 місяці, 11 днів; пільгова 05 років, 08 місяців, 15 днів; загальна 18 років, 00 місяців, 26 днів.

Тобто, на час звільнення позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років.

У подальшому, у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної із проходженням військової служби, із 10.01.2019 ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб» призначено пенсію по інвалідності на підставі особистої заяви ОСОБА_1 , подання Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про призначення пенсії №11/ПВ-8305 від 14.03.2019.

Згідно із протоколом за пенсійною справою № (Фінансово-економічний департамент Адміністрації Держприкордонслужби) від 10.01.2019, пенсія позивача за 3-ою групою інвалідності обраховувалась в основному розмірі 40% грошового забезпечення, яке включало такі складові:

-посадовий оклад 3170,00 грн;

-оклад за військове звання 950,00 грн;

- надбавка за вислугу років 35% 1442,00 грн.

Представник позивача, не погоджуючись із врахуванням вищевказаних складових грошового забезпечення, звернувся 26.03.2021 з відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про видачу ОСОБА_1 та направлення до Пенсійного фонду довідки про додаткові види грошового забезпечення та премію за відповідною або аналогічною посадою, яку ОСОБА_2 займав на дату звільнення для призначення - з 10.01.2019 основного розміру пенсії, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премій.

Відповідачем листом від 02.04.2021 повідомлено про відсутність підстав для складення нової довідки із включенням додаткових видів грошового забезпечення і премії, оскільки станом на день розгляду заяви позивача законодавством України не визначено нового порядку виготовлення, видачі та направлення довідки щодо перерахунку пенсії до Головних управлінь Пенсійного фонду України.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції Українивизначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спірні відносини у цій справі врегульовуються, зокрема Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ).

Так, Законом №2011-ХІІ визначені основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до положень частин другої, третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до положень статті 15 Закону № 2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Спеціальним законом, яким врегульовано умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 2262-ХІІ особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

Відповідно до пп. «е» ч.1 ст. 50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю після закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби чи внаслідок нещасного випадку або захворювання, що мали місце після звільнення їх зі служби, - з дня встановлення їм інвалідності.

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (ст.10 Закону №2262-ХІІ).

Право позивача на призначення пенсії по інвалідності на підставі Закону №2262-ХІІ ні відповідачем, ні пенсійним органом не заперечується, а передумовою призначення пенсії є оформлення та подання відповідного переліку документів.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною третьою статті 43 Закону №2262-XII визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Закон №2262-XII, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії (в розмірах, установлених законодавством).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного Фонду України №3-1 від 30.01.2007 (далі - Порядок №3-1).

Так, згідно з приписами пунктів 1, 4, 6 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (надалі по тексту також органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою дати їх відправлення.

Пунктом 7 Порядку №3-1 визначено, що для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності, серед інших, подаються такі документи:

-заява про призначення пенсії (додаток 1);

-грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

При цьому згідно з ч.8 ст. 43 Закону №2262 у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

На день звільнення ОСОБА_1 з військової служби складові грошового забезпечення військовослужбовців, порядок та умови їх виплати визначались Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - Постанова 1294).

Слід зазначити, що на час набуття позивачем права на пенсію по інвалідності відбулись зміни у законодавстві, що вплинули на розміри та складові грошового забезпечення, що підлягають врахуванню при призначенні пенсії позивача згідно приписів ч.8 ст.43 Закону №2262-ХІІ.

Так, з 01.03.2018 набрала чинність Постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), якою Постанову №1294 визнано такою, що втратила чинність, та затверджено нові: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, схеми тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу.

При цьому підпунктом 2 пункту 5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Окрім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 558 від 25.06.2018 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, якою визначено порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідно до статті 43 Закону №2262-XII додаткові види грошового забезпечення, визначені для військовослужбовців Держприкордонслужби, які носять систематичний, щомісячний характер, належать до додаткових видів грошового забезпечення підлягають включенню у довідку та врахуванню під час обчислення пенсії, станом на на час набуття позивачем пенсії по інвалідності.

Однак, відповідачем протиправно направлено до територіального органу пенсійного фонду інформацію (додаток до грошового атестату №4 від 05.03.2019) лише про додаткові види грошового забезпечення станом на 06.10.2017.

Окремо суд акцентує увагу на тому, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що спір у даній справі стосується не перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення (підвищення розміру грошового забезпечення діючим військовослужбовцям), а правомірності дій органу, у якому позивач проходив службу, щодо неподання до пенсійного органу інформації про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які визначені військовослужбовцям на час призначення позивачу пенсії.

Відмова відповідача у направленні інформації про додаткові види гршового забезпечення та премію за відповідною або аналогічною посадою, яку займав позивач перед звільненням, станом на дату набуття права на призначення пенсії по інвалідності порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право позивача мирно володіти своїм майном. Оскільки правові положення передбачають врахування певних складових грошового забезпечення та премії, дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у врахуванні цих виплат при формуванні подання про призначення пенсії доки відповідні положення є чинними.

Право позивача на призначення пенсії по інвалідності є беззаперечним, а передумовою для її призначення у належному розмірі є оформлення відповідного подання.

Наведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції при перевірці законності та обґрунтованості дій відповідача на відповідність критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Слід також наголосити, що суд першої інстанції не в повному обсязі встановив обставини справи, зокрема невірно надав оцінку вимогам представника позивача, заявленим до відповідача, а саме помилково визначив, що представник відповідача звертався з вимогами видати оновлену довідку станом на 05.03.2019, як дату, яка визначена Верховним Судом у рішенні у зразковій справі №160/8324/19, що призвело до неправильного вирішення спірних правовідносин.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Підсумовуючи наведене вище, виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівскій області інформації (додаток до грошового атестату №4 від 05.03.2019) про додаткові види грошового забезпечення станом на 06.10.2017 для призначення із 10.01.2019 (дня встановлення інвалідності) ОСОБА_1 пенсії по інвалідності та вважає, що вірним способом відновлення порушених прав позивача є встановлення зобов`язання відповідачу виготовити на направити до пенсійного органу довідку про додаткові види грошового забезпечення та премію ОСОБА_1 станом на 10.01.2019 за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення, для призначення із 10.01.2019 пенсії по інвалідності.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства Українирішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 195, 242, 308, 309, 310, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Каверіна Сергія Миколайовича задовольнити, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року у справі № 380/8092/21 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області інформації (додаток до грошового атестату № 4 від 05.03.2019) про додаткові види грошового забезпечення станом на 06.10.2017 для призначення із 10.01.2019 (дня встановлення інвалідності) ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України () виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про додаткові види грошового забезпечення та премію ОСОБА_1 станом на 10.01.2019 за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення, для призначення із 10.01.2019 пенсії по інвалідності з урахування додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Постанова складена в повному обсязі 02.12.2021.