Справа № 602/1065/21
Суддя: Радосюк А. В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 602/1065/21
Провадження № 2-а/602/18/2021

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" листопада 2021 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого РАДОСЮКА А. В.

при секретарі ЯБЛОНСЬКІЙ М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ланівці за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14 жовтня 2021 року інспектором взводу №2 роти ТОР УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Павлик М.О. стосовно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 979220, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає вказану постанову незаконною, а притягнення його до адміністративної відповідальності неправомірним, оскільки інспектором взводу №2 роти ТОР УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Павлик М.О. не забезпечено доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, відтак відсутні подія та склад адміністративного правопорушення. Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови в порушення норм права йому не було забезпечено можливості отримання правової допомоги. Просить скасувати дану постанову.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Чаус С.В. в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує з мотивів, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Крім того, представник позивача вказує, що відповідачем не надано будь-яких доказів того, що позивач керував транспортним засобом.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому вважає постанову, винесену інспектором взводу №2 роти ТОР УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Павлик М.О. правомірною і спирається на п.31.4, ч.1 ст.121 ПДР України, п.5 ч.2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», також зазначає, що позивачу повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, після чого поліцейським було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП,положення статтей 307,308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287,289 КУпАП, що підтверджуєть відеозаписом. Після розгляду справи позивача ознайомлено зі змістом оскаржу вальної постанови та запропоновано отримати копію постанови. Зміст постанови відповідає вимогам с.283,284 КУпАП. Крім того вказує, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст.77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Вважає безпідставним твердження позивача про те, що при винесенні оскаржуваної постанови в порушення норм права можливості отримання правової допомоги позивачу не забезпечено, оскільки, як вбачається з відеозапису, долученого до відзиву на адміністративний позов, після роз`яснення позивачу ст.268 КУпАП, останній жодних клопотань, в тому числі і бажання скористатись правовою допомогою, не заявляв. Крім того, представник відповідача просить розгляд справи проводити у його відсутності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 979220 від 14.10.2021 року, ОСОБА_1 , 14.10.2021 року о 20 год. 50 хв., в м.Ланівці по вул..Тернопільській керував автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 а ПДР України.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Цієї вимоги закону представник відповідача не виконав та не надав жодного доказу на підтвердження правомірності винесення спірної постанови та на спростування доводів позивача.

Не міститься таких доказів і у матеріалах справи.

У відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відеозапис, долучений відповідачем до відзиву, не містить будь-яких доказів самого адміністративного правопорушення.

Як зазначає представник позивача в поданій на адресу суду заяві позивач автомобілем не керував.

З оглянутих відеозаписів події вбачається лише сам факт складання постанов, останні факту керування автомобілем позивачем не підтверджують.

Крім того, як вбачається з оглянутих відеозаписів, на них позивач категорично заперечував факт керування автомобілем, зупинка транспортного засобу працівниками поліції на відео не зафіксована.

Згідно статті 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За даних обставин суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративнеправопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів керування позивачем автомобілем, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

На підставінаведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (мешканця АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: м.Тернопіль, вул.Котляревського,24) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №979220 від 14 жовтня 2021 року, винесену інспектором взводу №2 роти ТОР УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Павлик Миколою Онуфрійовичем, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2021 року.

Суддя: А. В. Радосюк