Справа № 280/2733/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 листопада 2021 року Справа № 280/2733/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., за участю секретаря судового засідання Келюх К.С.,

представника позивача - Ткача Д.М.,

представника відповідача - Матвєєва І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002, м.Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105-А; )

про визнання протиправними дій та стягнення одноразової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги за фактом встановлення інвалідності, що сталася у зв`язку з виконанням повноважень головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду управління Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області;

- стягнути з відповідача на користь позивача одноразову грошову допомогу за фактом встановлення інвалідності, що сталася у зв`язку з виконанням повноважень головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду управління Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області у розмірі п`ятирічної заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог, з урахування заяви про зміну предмета позову, зазначено, що ОСОБА_1 з 27.09.2017 працює за трудовим договором в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Запорізькій області на посаді головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів. Стверджує, що 16.10.2019 при виконання службових обов`язків, а саме при проведення планової перевірки з ринкового нагляду, йому було заподіяно тілесні ушкодження іншою особою. Згідно акту розслідування нещасного випадку від 08.11.2019, даний нещасний випадок визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом. В подальшому, згідно направлення Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 06.02.2020 №4 позивач пройшов медико-соціальну експертну комісію, отримавши довідку серії 12ААВ №076305 про призначення інвалідності 3 групи, причина інвалідності - трудове каліцтво, та довідку серії АБ №003632, згідно якої ступінь втрати працездатності становить 30%. Позивач посилається на те, що частиною першою статті 19 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», зокрема, передбачено, що у разі каліцтва чи інвалідності, що сталися у зв`язку з виконанням повноважень, посадовій особі, яка здійснює ринковий нагляд, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі від трирічної до п`ятирічної заробітної плати залежно від ступеня втрати працездатності. В результаті листування з територіальним органом Фонду соціального страхування, позивачу роз`яснено, що таку виплату здійснює роботодавець. Вважає, що відповідачем порушено його право на виплату одноразової грошової допомоги за фактом встановлення інвалідності, що сталася у зв`язку з виконанням повноважень головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області. У зв`язку із вищевикладеним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Представник позивача у судовому засідання підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.04.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 12.05.2021.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 05.05.2021 надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№25236), в якому посилається на відсутність порядку виплати одноразової грошової допомоги. Також зазначає, що до прийняття Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, здійснювалось роботодавцем згідно з Правилами відшкодування власником підприємством, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 №472. Проте, із втратою чинності цією постановою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2001 №807, та з набранням чинності зазначеного вище Закону всі функції пов`язані з засадами загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантіями працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я покладено на Фонд соціального страхування від нещасним випадків. Таким чином, частиною першою статті 19 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» не визначено: 1) суб`єкт на якого покладено виплати одноразової грошової допомоги у розмірі від трирічної до п`ятирічної заробітної плати; 2) порядок призначення та виплати грошової допомоги; 3) правила і механізм обчислення та нарахування такої допомоги. Вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив залишити їх без задоволення.

Ухвалою суду від 12.05.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів, відкладено підготовче судове засідання на 20.07.2021.

У підготовчому судовому засідання 20.07.2021 оголошено перерву до 27.09.2021.

17.09.2021 до суду від представника позивача надійшла заява (вх.№53371) про зміну предмета позову, відповідно до якої просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги за фактом встановлення інвалідності, що сталася у зв`язку з виконанням повноважень головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області;

- стягнути з відповідача на користь позивача одноразову грошову допомогу за фактом встановлення інвалідності, що сталася у зв`язку з виконанням повноважень головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області у розмірі п`ятирічної заробітної плати всього в сумі 761418,95 грн.

Протокольною ухвалою суду від 27.09.2021 прийнято заяву про зміну предмета позову та продовжено розгляд справи з її урахуванням, а також закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.10.2021.

У судовому засіданні 29.10.2021 ухвалено відкласти розгляд справи на 05.11.2021.

Протокольною ухвалою суду від 05.11.2021 відкладено судове засідання на 24.11.2021, зобов`язано представника позивача надати до суду інформацію щодо проходження позивачем судово-медичної експертизи в рамках кримінального провадження.

22.11.2021 до суду від представника позивача надійшли пояснення (вх.№68410), в яких зазначено, що після отримання тілесних ушкоджень позивачем була написана заява до поліції та отримана постанова про призначення судово-медичної експертизи, згідно якої матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002938 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України. Зазначено, що позивач з 16.10.2019 і по 04.11.2020 систематично добивався від правоохоронного органу проведення судово-медичної експертизи та належного розслідування кримінального провадження. Крім того зазначено про те, паралельно позивач з листопада 2019 року усно звертався до відповідача з питання видачі йому направлення на проходження МСЕК, проте йому було відмовлено. Проте, таке направлення йому видано Запорізьким управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області. Стверджує, що після закінчення карантинних обмежень позивачем було здійснено всі необхідні дії для проходження МСЕК та позивачу було встановлено інвалідність.

24.11.2021 у судовому засіданні долучено до матеріалів справи надані представника відповідача роздруківки з ЄДРСР та за наслідками розгляду справи по суті оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши думку сторін, суд встановив наступне.

16.10.2019, при проведенні планової перевірки з ринкового нагляду, ОСОБА_1 , як одному з перевіряючих було заподіяно тілесні ушкодження з наступним отримання інвалідності ІІІ групи. Вказане було зафіксовано за допомогою засобів відеотехніки, записи яких додано відповідачем до відзиву на позовну заяву.

Оскільки в подальшому позивачу була встановлена інвалідність 3 групи, що сталися у зв`язку з виконанням повноважень головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, він звертався до Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області та відповідача, як роботодавця, з питання виплати одноразової грошової допомоги у розмірі від трирічної до п`ятирічної заробітної плати, передбаченої частиною першою статті 19 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Проте, вказана допомога відповідачем нарахована та виплачена не була, що й зумовило звернення до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Згідно частини п`ятої статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) (далі - Порядок №295).

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 Інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2019 виконуючи обов`язки з проведення перевірки за направленням Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, за адресою: вул. Інтеркультурна (Дзержинського), буд. 37, м. Мелітополь, Запорізька область, в приміщенні магазину «Інструмент Сервіс», гр. ОСОБА_2 вчинено активні дії щодо недопуску перевіряючих до проведення перевірки, внаслідок чого ОСОБА_1 , як ним зазначено у позовній заяві, отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Мелітопольської лікарні №1. У лікарні позивачем була написана заява до поліції та отримана постанова про призначення судово-медичної експертизи, згідно якої матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002938 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України.

Після проходження курсу лікування, позивач звернувся 01.11.2019 до Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро СМЕ» Запорізької обласної ради для проходження експертизи. Після того, як минув місячний термін, він зателефонував до Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро СМЕ» Запорізької обласної ради з метою отримання інформації про готовність експертного висновку, однак адміністратор повідомив йому, що експертний висновок не може бути закінчений, оскільки слідчий Мелітопольського відділу поліції не надав відповідь на запит бюро. Після чого, позивач неодноразово звертався до слідчого з метою спонукання слідчого витребувати медичні документи позивача та направлення їх до експертів.

27.05.2020 написавши заяву до начальника слідчого відділу Мелітопольського відділу поліції позивач ознайомився із матеріалами справи, та встановив що 10.05.2020 слідчий виніс постанову про призначення повторної судово-медичної експертизи.

03.11.2020 зателефонувавши до дізнавача Мелітопольського відділу поліції Тишкевич Аліни позивачу стало відомо, що до теперішнього часу судово-медична експертиза не завершена.

Як зазначено представником позивача у письмових поясненнях, паралельно позивач після проходження лікування починаючи з листопада 2019 року усно звертався до свого керівництва про видачу йому направлення на проходження МСЕК, але відповідач тривалий час зволікав з видачею направлення, а в подальшому відмовив у його видачі. Після цього позивач звернувся до Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області та отримав направлення від 06.02.20 №4 на проходження медико-соціальної експертної комісії. Для проходження МСЕК позивачу необхідно було пройти велику кількість обстежень лікарів та пролікуватись на денному стаціонарі, чому завадило введення карантинних обмежень. Після закінчення карантинних обмежень позивачем було здійснено всі необхідні дії для проходження МСЕК та йому було встановлено інвалідність.

Спірним у даній справі є питання щодо нарахування та виплати на користь позивача одноразової грошової допомоги, передбаченою частиною першою статті 19 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Спеціальним Законом який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції є Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.

Заходи правового та соціального захисту посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції визначені у статті 19 цього Закону.

Так, частиною першою статті 19 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що у разі каліцтва чи інвалідності, що сталися у зв`язку з виконанням повноважень, посадовій особі, яка здійснює ринковий нагляд, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі від трирічної до п`ятирічної заробітної плати залежно від ступеня втрати працездатності, а в разі загибелі посадової особи, що сталася у зв`язку з виконанням повноважень, - сім`ї загиблого виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічної заробітної плати за останньою посадою, яку займав загиблий.

З досліджених у судовому засіданні відеоматеріалів судом встановлено, що 16.10.2019 посадові особи Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області прибули до магазину «Інструмент Сервіс» за адресою: АДРЕСА_2 . При спілкування з реалізатором у вказаному магазині, до перевіряючих вийшов гр. ОСОБА_2 , який запропонував їм залишити приміщення магазину та скласти акт про недопуск. Після суперечки вказаної особи та перевіряючих, гр. ОСОБА_2 почав активно перешкоджати їх діяльності, зокрема, виштовхувати ОСОБА_1 з приміщення магазину. Перевіряючими було викликано наряд поліції, яким після суперечок та штовханини уповноважені особи чекали на вулиці.

При цьому суд звертає увагу, що при очікуванні нараду поліції ОСОБА_1 спілкувався з іншим перевіряючим та по телефону, на погане самопочуття на скаржився, швидку медичну допомогу викликав лише хвилин через 10 після виходу з приміщення магазину.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача надав до суду роздруківки судових рішень Шевченківського районного суду м.Запоріжжя по справах №336/3024/19 та №336/8106/19, а також зазначив, що вказаними судовими рішення підтверджується факт існування дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.05.2019 за участю ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_1 . У зв`язку із наведеним, представник відповідача висловив думку про те, що встановлення інвалідності позивачу у жовтні 2020 року може бути наслідок саме вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Так, постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.07.2019 по справі №336/3024/19 (Провадження №3/336/1011/2019) матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за статтею 124 КУпАП, - повернуто на доопрацювання до Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, оскільки за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.05.2019 за участю ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_1 порушено кримінальне провадження за частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України.

08.01.2020 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя по справі №336/8106/19 (провадження №1-кп/336/406/2020) ухвалено призначити підготовче судове засідання на 03.04.2020 по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001804 від 23.05.2019 відносно ОСОБА_4 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України.

Також, ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16.06.2020 по справі №336/8106/19 (провадження №1-кп/336/406/2020) призначено судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

З витягу з офіційного сайту судової влади судом встановлено, що наразі вищевказана справа призначена до судового розгляду на 27.01.2022.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що встановлення 3 групи інвалідності ОСОБА_5 не свідчить про його безпосереднє право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченою частиною першою статті 19 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», оскільки: за 5 місяців до проведення планової виїзної перевірки позивач був потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді; з відеоматеріалів не вбачається момент отримання позивачем, як зазначено в позовній заяві, тілесних ушкоджень, а лише зафіксована штовханина у приміщенні магазину та за його межами, до виходу перевіряючих на вулицю; поводження позивача на вулиці, його спілкування з колегою та по телефону, виклик швидкої медичної допомоги лише через 10 хвилин після отриманих, на його думку, тілесних ушкоджень.

Аналізуючи вищевикладене у сукупності, беручи до уваги наявні матеріали справи та враховуючи пояснення сторін, надані у судових засіданнях з розгляду справи по суті, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Питання розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002, м.Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105-А; ) про визнання протиправними дій та стягнення одноразової грошової допомоги, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 30.11.2021.

Суддя М.С. Лазаренко