Справа № 320/4591/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4591/20
УХВАЛА

29 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Управління державної казначейської служби України у Печерському районі про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги в сумі 63479,50 грн., надбавки за класний чин у сумі 17800,00 грн., середнього заробітку за весь час затримки при звільненні по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року в частині відмовлених позовних вимог про стягнення з Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги та середнього заробітку за весь час затримки при звільненні по день ухвалення судового рішення скасовано та прийнято в цій частині позовних вимог нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково. Стягнуто з Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в порядку ст. 44 КЗпП України у розмірі середнього місячного заробітку 31739,75 грн. Стягнуто з Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати належної ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні у розмірі 31739,75 грн. В іншій частині позовних вимог у цій частині відмовлено. В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року - залишено без змін. В подальшому Управлінням Державної казначейської служби України у Печерському районі було подано до суду заяву про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року. У вказаній заяві Управління просить роз`яснити чи підлягає відрахування зборів та обов`язкових платежів до бюджетів з вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку в сумі 31739,75 грн. та середнього заробітку за весь час затримки вихідної допомоги при звільненні в сумі 31739,75 грн.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення заяви про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 320/4591/20, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

Розглянувши вказану заяву колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2ст. 254 КАС України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі №800/203/17 зазначила наступне: «Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення».

З огляду на зазначене, ч. 1 ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Так, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року стягнуто з Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в порядку ст. 44 КЗпП України у розмірі середнього місячного заробітку 31739,75 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати належної ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні у розмірі 31739,75 грн.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів. Податки і збори із суми середнього заробітку повинен нарахувати роботодавець під час виконання відповідного судового рішення. Тобто сума, призначена судом, зменшується на суму податків і зборів.

Колегія суддів зазначає, що дохід у вигляді суми вихідної допомоги, яка виплачується працівнику при звільненні, оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах. При цьому, податки і збори із суми середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні, присудженої за рішенням суду, також підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви Управління державної казначейської служби України у Печерському районі про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року.

Керуючись ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

Заяву Управління державної казначейської служби України у Печерському районі про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року - задовольнити.

Роз`яснити, що податки і збори із суми середнього заробітку за весь час затримки виплати належної ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні та суми вихідної допомоги, присуджених за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із визначених судом сум, при виплаті працівникові, внаслідок чого виплачена йому на підставі судового рішення сума середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги та сума вихідної допомоги зменшується на суму податків і зборів, які підлягають сплаті податковим агентом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

А.Ю. Коротких