Справа № 640/15282/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Регіональної філії "Південно - західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Державна служба геології та надр України звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Регіональної філії "Південно - західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", Акціонерного товариства "Українська залізниця" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 6024 від 29.01.2015 року, наданого Державному територіально - галузевому об`єднанню "Південно-Західна залізниця".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Українська залізниця", посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Державному територіально-галузевому об`єднанню "Південно-Західна залізниця" надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 6024 від 29.01.2015 року (надалі - Дозвіл), з метою видобування питних підземних вод для господарсько-питних та виробничих потреб.

Наказом Державної служби геології та надр України № 450 від 28 листопада 2018 року затверджено Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2019 рік, до якого було включено і Відповідача.

За результатами перевірки було складено Акт про недопущення до перевірки № 06-04/26/2019-13/п (65) від 29 березня 2019 року, яким було встановлено, що посадовій особі Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю було відмовлено у проведенні перевірки. Під час виїзду до ДТГО "Південно-західна залізниця" за адресою вул. Лисенка, 6, м. Київ, Головою комісії з реорганізації ДТГО "Південно-західна залізниця" було відмовлено у проведенні перевірки на підставі наданого листа від 29.03.2019 року б/н.

На підставі Акту було складено припис від 05 квітня 2019 року № 631-14/06, яким було зобов`язано надрокористувача у строк до 06.05.2019 року усунути порушення законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр матеріали згідно з додатком № 1, які підтверджують факт усунення порушень.

У встановлений строк, відповідач не усунув порушення. Зазначених в приписі вимог не виконав. Зазначений припис відповідачем не оскаржувався.

Наказом Держгеонадр № 266 від 09 серпня 2019 року було зупинено дію спеціального дозволу № 6024 від 29.01.2015 року та надано надрокористувачу 30 календарних днів для усунення порушень, про що відповідача було повідомлено, шляхом направлення на його юридичну адресу листа № 16742/01/14-19 від 14 серпня 2019 року.

Листом від 14.08.2019 №16742/01/14-9 АТ "Українська залізниця" було повідомлено про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Наказом Держгеонадр від 28 листопада 2019 року № 443 надрокористувачу було продовжено строк, встановлений наказом № 266 від 09.08.2019 року, на усунення порушень до 01.02.2020 року. Про даний факт надрокористувача було повідомлено листом № 24434/01/14-19 від 10 грудня 2019 року.

Листом від 10.12.2019 №24434/01/14-19 АТ "Українська залізниця" було повідомлено про продовження терміну на усунення порушень.

У встановлені позивачем строки, надрокористувачем порушення законодавства в сфері надрокористування усунуті не були.

Враховуючи вищезазначене, Держгеонадра відповідно до положень пункту 5 ст. 26 Кодексу України про надра та п.22 Порядку № 615 розглянули питання щодо подальшої дії Дозволу на користування надрами № 6024 від 29.01.2015 року та листом від 13.03.2020 №4175/01/07-20 звернулось до АТ "Українська залізниця" з листом щодо надання згоди/незгоди на припинення права користування надрами.

Листом від 02.04.2020 №Ц-7-80/738-20 АТ "Українська залізниця" повідомило Держгеонадра про свою незгоду на припинення права користування надрами згідно із спеціальним дозволом Київського ТУ №6024 від 29.01.2015 та просило надати додатковий термін для виконання спеціальних умов дозволу до 31.12.2020.

Зазначені вище обставини зумовили звернення відповідача до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 117 (в редакції чинній в момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення № 1174), Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно із пп. пп. 10, 12 п. 4 Положення № 1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань: зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Частиною першою статті 19 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

В силу приписів статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 41) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Згідно із ст. 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 165 (далі - Порядок № 615).

Пунктом 22 Порядку № 615 (в редакції чинній в момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі, зокрема: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Згідно із пунктом 23 Порядку № 615 право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" № 2806-IV від 06 вересня 2005 року дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав, а саме: здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

За змістом частини першої статті 64 Кодексу України про надра спори з питань користування надрами розглядаються органом державного геологічного контролю, органом державного гірничого нагляду, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, місцевими радами або судом у порядку, встановленому законодавством України.

Таким чином, орган, який надав надра у користування (Держгеонадра), повноважний припинити право користування надрами у випадку, передбаченому пунктом 5 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, лише за наявності згоди на це користувача надрами.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду (постанови від 10.05.2018 у справі № 802/4846/13-а, від 26.06.2018 у справі № 802/923/14-а та від 06.11.2018 у справі № 805/4098/17-а) право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, це право припиняється у судовому порядку.

Виходячи з наведених вище положень Кодексу України про надра, Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та Порядку № 615, анулювання раніше зупиненого спеціального дозволу на користування надрами можливе, зокрема, у разі, якщо надрокористувачем не усунуто порушення, які стали підставою для видання уповноваженим органом припису про їх усунення та зупинення дії дозволу.

Як свідчать матеріали справи, підставою для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6024 від 29.01.2015 року та, як наслідок, звернення позивача до суду з даним позовом, стало неусунення порушень, зазначених у приписі від 05 квітня 2019 року № 631-14/06, яким було зобов`язано надрокористувача у строк до 06.05.2019 року усунути порушення законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр матеріали згідно з додатком № 1, які підтверджують факт усунення порушень.

Суд звертає увагу на те, що припис Держгеонадр від від 05 квітня 2019 року № 631-14/06 відповідачами не оскаржувався, а тому відповідно до статті 7 Закону №877-V є обов`язковим до виконання.

Крім того, відповідачами не оскаржувався наказ Держгеонадр № 266 від 09 серпня 2019 року, яким було зупинено дію спеціального дозволу № 6024 від 29.01.2015 року, у зв`язку з порушенням надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр, та надано строк для усунення порушень.

Суд зазначає, що листом від 02.04.2020 №Ц-7-80/738-20 АТ "Українська залізниця" повідомило Держгеонадра про свою незгоду на припинення права користування надрами згідно із спеціальним дозволом Київського ТУ №6024 від 29.01.2015.

Суд вважає, що оскільки відповідач не надав згоду на припинення права користування надрами, наявні підстави для вирішення даного питання в судовому порядку.

Підставою для припинення права користування надрами є п. 5 ч. 1 ст. 26 Кодексу України про надра - використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач не усунув порушення, які стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу (угоди від 29.01.2015 №6024, що є додатком до спеціального дозволу), та не спростував вказані доводи позивача жодними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:

допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;

надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;

одержувати примірник акту та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Відповідно до п.5.3 Угоди про умови користування надрами № 6024 від 29.01.2015 року, надрокористувач зобов`язаний, зокрема:

- дотримуватися вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами;

- допускати представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю;

- дотримуватися вимог, передбачених Дозволом та цією Угодою;

- надавати в установленому порядку Держгеонадрам інформацію щодо користування надрами.

Отже, не виконуючи припис, надрокористувач допустив порушення норм чинного законодавства в сфері надрокористування, умов спеціального дозволу на користування надрами, умов угоди на користування надрами.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованих доказів на підтвердження факту порушення надрокористувачем вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами, що відповідно до статті 26 Кодексу України про надра є підставою для припинення права користування надрами.

Суд критично ставиться до твердження відповідача про відсутність у Державної служби геології та надр України права на подання даного позову, адже відповідач в особі АТ "Українська залізниця" звертався до позивача з листом від 02.04.2020№Ц-7-80-/738-20 щодо ненадання згоди на припинення права користування надрами, у зв`язку з чим у позивача виникло право на звернення до суду з даним позовом про анулювання спеціального дозволу на користування надрами в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк