Справа № 260/1834/19
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 260/1834/19

адміністративне провадження № К/9901/1847/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.

суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року (головуючий суддя - Калинич Я.М.)

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року (головуючий суддя - Коваль Р.Й., судді: Гуляк В.В., Онишкевич Т.В.)

у справі № 260/1834/19

за позовом ОСОБА_1

до Закарпатської обласної державної адміністрації

про визнання протиправним та скасування висновку, скасування розпорядження, поновлення на посаді, -

у с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.

1. Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Закарпатської обласної державної адміністрації (далі - відповідач, Закарпатська ОДА), у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2019 році державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б», призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється головою обласної державної адміністрації відносно Начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами облдержадміністрації ОСОБА_1 , який затверджено Розпорядженням Закарпатської обласної державної адміністрації від 11 грудня 2019 року №1132-Р;

- визнати протиправним і скасувати розпорядження Закарпатської ОДА від 16 грудня 2019 року № 116-р про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА;

- визнати протиправним і скасувати розпорядження Закарпатської ОДА від 02 січня 2020 року № 2-р про внесення змін до розпорядження Закарпатської ОДА від 16 грудня 2019 року № 116-р про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», у 2019 році відповідачем складено висновок, згідно якого службова діяльність позивача оцінена негативно. Розпорядженням Закарпатської ОДА від 16 грудня 2019 року № 116-р позивача звільнено з посади начальника відділу запобігання та виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА, у зв`язку з отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 році.

Позивач уважає, що висновок за результатами оцінювання його службової діяльності проведено відповідачем необ`єктивно, упереджено, без урахування досягнутих результатів з виконання поставлених завдань, з ігноруванням фактів та кількісних показників, наведених позивачем у звіті з виконання завдань за ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності у 2019 році.

Крім того оскаржуване розпорядження було прийнято під час перебування позивача на лікарняному, а зміни до розпорядження внесено в.о. Голови Закарпатської ОДА, який обіймає посаду першого заступника голови Закарпатської ОДА, що є порушенням Закону України «Про державну службу», оскільки звільнення з посади здійснюється суб`єктом призначення, тобто головою ОДА, а не виконуючим обов`язки.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що висновок за результатами оцінювання службової діяльності позивача та розпорядження Закарпатської ОДА від 11 грудня 2019 року № 112-р (в частині оцінювання результатів діяльності позивача), яким затверджено цей висновок, є правомірними та вчиненими у межах повноважень відповідача.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідач довів правомірність оскарженого висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності позивача та винесеного розпорядження про звільнення позивача з посади начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування своєї позиції скаржник посилається на висновки Верховного Суду у справі № 240/6051/18 (постанова від 31 жовтня 2019 року) при застосуванні норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо порушення процедури призначення та проведення повторного оцінювання результатів службової діяльності державних службовців.

Позивач указує, що повторне оцінювання є обов`язковим за умови негативної оцінки попередньої перевірки відповідно до пунктів 43, 45 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року № 640.

Крім того, висновок за результатами оцінювання службової діяльності позивача не містить обґрунтування виставлення балів відповідно до критеріїв виставлення балів та доказів виконання завдань з порушенням строків чи залученням до виконання допомоги інших осіб.

Також скаржник зазначає, що завдання по охороні громадського порядку виходить за межі, як Положення про відділ, що очолював позивач, так і за межі його посадових обов`язків. Межі компетенції ОСОБА_1 в частині взаємодії з правоохоронними органами стосувались боротьби з корупцією і не розповсюджувались на охорону громадського порядку. Відповідно, завдання об`єктивно не могло бути виконано належним чином, оцінка за виконання цього завдання, за наведених обставин, не може уважатись об`єктивною.

З огляду на критерії виставлення балів, затверджених в Додатку 4 до Типового порядку №640, виставлені позивачу бали свідчать про невиконання або невчасне виконання ним завдань. Однак, негативний висновок у графі «Обґрунтування» не містить жодних конкретних зауважень, заперечень чи спростувань, щодо досягнутих позивачем результатів.

Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому вказано на безпідставність та необґрунтованість доводів скаржника, якими не спростовано законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій, а тому останній просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

Відповідач вказує, що твердження позивача щодо повторного оцінювання результатів службової діяльності державних службовців є безпідставним, оскільки на момент виникнення спірних відносин не було передбачено проведення повторного оцінювання, а розділ «Повторне оцінювання» взагалі був виключений з Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців.

Також відповідач звертає увагу, що у звіті про результати виконання завдань позивач не вказав, яким чином здійснювалися заходи, які саме засоби та способи контролю здійснювалися ним під час забезпечення таких заходів.

Крім того, Закарпатською ОДА подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку тим, що підставою відкриття касаційного провадження є п. 1 ч. 4 статті 328 КАС України, а позивачем в обґрунтування касаційної скарги вказано, що судом апеляційної інстанції не застосовано висновок Верховного Суду у справі № 240/6051/18 від 31 жовтня 2019 року. Однак висновок у справі № 240/6051/18 стосується проведення повторного оцінювання результатів службової діяльності, а на момент виникнення спірних відносин проведення повторного оцінювання законодавством не вимагалось, тому правовідносини не є подібними.

Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року, з підстав визначених пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме - застосування судом норми права без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 жовтня 2019 року у справі №240/6051/18.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2021 року закінчено підготовчі дії та призначено розгляд даної справи в попередньому судовому засіданні на 30 листопада 2021 року.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як установлено судами попередніх інстанцій та підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, 12 червня 2017 року ОСОБА_1 призначений на посаду начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами обласної державної адміністрації.

18 грудня 2018 року головою Закарпатської обласної державної адміністрації погоджено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» та визначено ОСОБА_1 завдання:

1. Підготовка, забезпечення та контроль за здійсненням заходів із запобігання корупції, зокрема щодо своєчасного подання е-декларацій працівниками в структурних підрозділах облдержадміністрації, райдержадміністрації;

2. Участь, у межах повноважень, у реалізації засад державної антикорупційної політики України в обласній державній адміністрації;

3. Забезпечення взаємодії та сприяння правоохоронним органам області, на які покладено обов`язки здійснювати боротьбу зі злочинністю, виконання вимог чинного законодавства України з питань зміцнення правопорядку та законності у межах компетенції, визначених Законом України «Про місцеві державні адміністрації», інших законодавчих актів України з питань правоохоронної діяльності;

4. Організаційне забезпечення участі працівників структурних підрозділах облдержадміністрації, райдержадміністрацій відповідальних за запобігання і виявлення корупції у проведенні тренінгів, які проводяться Національним агентством з питань запобігання корупції щодо антикорупційного законодавства.

01 жовтня 2019 року розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації № 71-р «Про визначення результатів виконання завдань у 2019 році державними службовцями, які займають посади державної служби категорії «Б», призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється головою обласної державної адміністрації» затверджено список державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б», результати виконання завдань яких підлягають оцінюванню у 2019 році, до якого включено позивача.

Цим розпорядженням визначено, що державні службовці, які займають посади державної служби категорії «Б», відповідно до затвердженого списку, у строк до 25 листопада 2019 року повинні подати голові обласної державної адміністрації: письмовий звіт у довільній формі та форму з результатами виконання завдань за 2019 рік заповнену в частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.

На виконання розпорядження від 01 жовтня 2019 року позивачем подано звіт від 21 листопада 2019 року про результати виконання завдань у 2019 році.

11 грудня 2019 року розпорядженням голови Закарпатської ОДА № 112-р «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2019 році державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б», призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється головою обласної державної адміністрації» затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2019 році позивача, за результатами якого позивач отримав:

- 1 бал за виконання завдання № 1. У графі «Обґрунтування» щодо оцінки виконання завдання № 1 вказано, що спостерігався формальний підхід під час виконання заходів із запобігання корупції, що проявлявся виключно у зборі статистичної інформації про учасників процесу декларування.

- 1 бал за виконання завдання № 2. В обґрунтування оцінки відповідач зазначив, що до виконання завдання спостерігався формальний підхід, чим знівельовано практичну цінність отриманого результату.

- 1 бал за виконання завдання № 3. Позивачем не забезпечено відповідну взаємодію з правоохоронними органами щодо заходів спрямованих на охорону громадського порядку під час проведення прийомів громадян та офіційних заходів за участі керівництва.

- 2 бали за виконання завдання № 4. Відповідач зазначив незадовільний рівень взаємодії з НАЗК з питань підвищення фахового рівня осіб, відповідальних за запобігання і виявлення корупції, наслідком якого є низький рівень участі зазначених осіб у навчаннях, організованих НАЗК.

Таким чином середній бал позивача склав 1,25, що є негативною оцінкою за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 році.

04 грудня 2019 року позивач подав зауваження на висновок, в якому висловив свою незгоду з виставленими балами за результатами оцінювання та зазначив, що під час оцінювання у порушення процедури були сторонні особи.

16 грудня 2019 року розпорядженням голови Закарпатської ОДА № 116-р «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади начальника відділу запобігання та виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 році.

02 січня 2020 року розпорядженням в.о. голови державної адміністрації №2-р внесено зміни до пункту 1 розпорядження голови Закарпатської ОДА від 16 грудня 2019 року №116-р в частині дати звільнення, замінивши слова « 16 грудня 2019 року» словами « 02 січня 2020 року».

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Визначення публічної служби міститься у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України та означає діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII), якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до частин першої - шостої статті 44 Закону № 889-VIII результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення.

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Приписами частини сьомої статті 44 Закону № 889-VIII обумовлено, що висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

За змістом частини одинадцятої статті 44 Закону № 889-VIII порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Типовим порядком проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року №640 (далі - Порядок № 640) затверджено процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців.

В силу пункту 4 Порядку № 640 учасниками оцінювання є: державний службовець; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В"; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В"; суб`єкт призначення; служба управління персоналом.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 640 метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри.

Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

За правилами пункту 7 Порядку № 640 оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Пунктом 9 Порядку № 640 передбачено, що оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Положеннями пункту 10 Порядку № 640 обумовлено, що завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.

Приписами пункту 12 Порядку № 640 передбачено, що завдання і ключові показники для державного службовця на наступний рік визначаються у грудні року, що передує звітному.

Пунктом 16 Порядку № 640 визначено, що Висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.

Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України "Про державну службу".

Відповідно до пункту 36 Порядку № 640 визначення результатів виконання завдань державним службовцем, на якого покладено виконання обов`язків за посадою державної служби категорії "А", "Б" або "В", здійснює керівник вищого рівня по відношенню до посади державної служби, яку він займає.

Згідно з пунктом 37 Порядку № 640 для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду.

За приписами пункту 41 Порядку № 640 висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Пунктами 47, 49 Порядку № 640 передбачено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.

Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця. Зазначений висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання.

IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Аналіз вищенаведених правових норм свідчить, що результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри, виявлення потреби у професійному навчанні.

Так, оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

При цьому, оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу.

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Таким чином, за результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

Водночас, за приписами частини сьомої статті 44 Закону № 889-VIII висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Отже, виходячи зі змісту наведеної норми, предметом оскарження в судовому порядку може бути саме висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності державного службовця.

Предметом спору у цій справі є розпорядження Закарпатської ОДА від 16 грудня 2019 року № 116-р про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА та висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2019 році державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б», призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється головою обласної державної адміністрації відносно Начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами облдержадміністрації ОСОБА_1 , який затверджено Розпорядженням Закарпатської обласної державної адміністрації від 11 грудня 2019 року №112-Р, в якому позивачу виставлено негативну оцінку.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 18 грудня 2018 року голова Закарпатської ОДА погодив завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» і визначив позивачу такі завдання:

1) Підготовка, забезпечення та контроль за здійсненням заходів із запобігання корупції, зокрема щодо своєчасного подання е-декларацій працівниками в структурних підрозділах ОДА, райдержадміністрації;

2) Участь, у межах повноважень, у реалізації засад державної антикорупційної політики України в обласній державній адміністрації;

3) Забезпечення взаємодії та сприяння правоохоронним органам області, на які покладено обов`язки здійснювати боротьбу зі злочинністю, виконання вимог чинного законодавства України з питань зміцнення правопорядку та законності у межах компетенції, визначених Законом України «Про місцеві державні адміністрації», інших законодавчих актів України з питань правоохоронної діяльності;

4) Організаційне забезпечення участі працівників структурних підрозділів ОДА, райдержадміністрацій, відповідальних за запобігання і виявлення корупції у проведенні тренінгів, які проводяться Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) щодо антикорупційного законодавства.

За результатами оцінювання результатів службової діяльності державного службовця у 2019 році ОСОБА_1 згідно висновку, затвердженого розпорядженням голови Закарпатської ОДА від 11 грудня 2019 року № 112-р, результати роботи було оцінено та надано обґрунтування оцінки відповідно до визначених завдань, ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б».

Так, зокрема, завданням № 1 встановлено, що позивач здійснює підготовку, забезпечення та контроль за здійсненням заходів із запобігання корупції, зокрема щодо своєчасного подання е-декларацій працівниками в структурних підрозділах облдержадміністрації, райдержадміністрації.

Позивач зазначив у звіті, що результат досягнуто своєчасно, без порушення терміну, виконані заходи із запобігання корупції, зокрема, щодо своєчасного подання е-декларацій працівниками в структурних підрозділах облдержадміністрації, райдержадміністрацій, зокрема е-декларації подано 447 особами ОДА та 1515 особами РДА.

У графі обґрунтування оцінки вказано: Спостерігався формальний підхід під час виконання заходів із запобігання корупції, що проявлявся виключно у зборі статистичної інформації про учасників процесу декларування, та за вказане завдання виставлено 1 бал.

Вказану оцінку обґрунтовано тим, що позивачем не надано доказів проведення роз`яснення законодавства та надання консультацій працівникам ОДА та РДА, які згідно Положення про відділ запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА, затвердженого розпорядженням голови Закарпатської облдержадміністрації від 13 квітня 2018 року № 217, надаються працівникам облдержадміністрації.

Крім того не вказано, які саме засоби та способи контролю здійснено позивачем, як керівником відділу та яким чином здійснювалось забезпечення таких заходів.

Завданням № 2 установлено участь, у межах повноважень, у реалізації засад державної антикорупційної політики України в обласній державній адміністрації, та на його виконання позивач вказав розробку Антикорупційної програми Закарпатської ОДА.

У графі обґрунтування оцінки вказано: Реалізація засад державної антикорупційної політики полягає виключно у розробленні Антикорупційної програми, до виконання завдання спостерігався формальний підхід, чим знівельовано практичну цінність отриманого результату, та оцінено пункт № 2 завдання в 1 бал.

Відповідно до Положення про очолюваний позивачем відділ, виконання цього завдання є ширшим і не вичерпується виключно затвердженням Антикорупційної програми ОДА. Вказану Антикорупційну програму Закарпатської ОДА на 2019 рік декілька разів повертали без погодження на доопрацювання та усунення недоліків, що підтверджує формальний підхід позивача до виконання завдання.

Крім того не вказано, яким чином забезпечено виконання вказаної програми, оскільки згідно інформації НАЗК на офіційному веб-сайті Закарпатської ОДА були відсутні рубрика «Повідомлення про корупцію», окрема «гаряча лінія» та електронна скринька.

Завданням № 3 установлено забезпечення взаємодії та сприяння правоохоронним органам області, на які покладено обов`язки здійснювати боротьбу зі злочинністю, виконання вимог чинного законодавства України з питань зміцнення правопорядку та законності у межах компетенції, визначених Законом України «Про місцеві державні адміністрації», інших законодавчих актів України з питань правоохоронної діяльності.

Так, позивач вказав у звіті проведення системної взаємодії з правоохоронними органами області.

У графі обґрунтування оцінки вказано, що позивач не забезпечив відповідну взаємодію з правоохоронними органами заходів, спрямованих на охорону громадського порядку під час проведення прийомів громадян, та офіційних заходів за участі керівництва та оцінено виконання завдання в 1 бал.

Вказане свідчить про відсутність ініціативності у розробці програм зміцнення правопорядку та законності, створенні консультативних, дорадчих та інших допоміжних органів та відсутність особистої участі у роботі діючих консультативно-дорадчих органів у відповідній сфері діяльності.

На підтвердження доводів про проведення системної взаємодії з правоохоронними органами області, позивач у звіті не навів жодного конкретного прикладу проведення нарад з правоохоронними органами, протоколів спільних заходів тощо.

Завданням № 4 позивачу установлено організаційне забезпечення участі працівників структурних підрозділів облдержадміністрації, райдержадміністрацій відповідальних за запобігання і виявлення корупції у проведенні тренінгів, які проводяться НАЗК щодо антикорупційного законодавства.

У графі обґрунтування вказано - незадовільний рівень взаємодії з НАЗК з питань підвищення фахового рівня осіб, відповідальних за запобігання і виявлення корупції, наслідком якого є низький рівень участі зазначених осіб у навчаннях, організованих НАЗК та оцінено виконання завдання в 2 бали.

Так зокрема, голова ОДА установив низький рівень ініціативності та самостійності у роботі позивача в напрямку взаємодії з НАЗК щодо підвищення фахового рівня осіб, відповідальних за запобігання і виявлення корупції, що знайшло своє відображення у одному проведеному заході, в якому взяли участь працівники ОДА, при тому, що згідно інформації НАЗК Закарпатська ОДА провела лише 3 навчальні заходи.

Крім того, під час співбесіди позивача було встановлено низький рівень обізнаності з особливостями власної роботи, а під час здійснення службової діяльності останній потребував допомоги у вироблені алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів та проявив недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів.

За результатами оцінювання позивачем отримано за загальним підсумком, середній бал 1,25, що є негативною оцінкою за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 році.

Позивач був ознайомлений з результатами виконання завдань, виставленими під час оціночної співбесіди балами та після завершення оціночної співбесіди підписав їх 02 грудня 2019 року.

Слід зазначити, що зміст доводів позивача фактично зводиться до незгоди з отриманими балами.

Водночас, суд не може втручатися у дискреційні повноваження відповідача в частині надання оцінки виставлених суб`єктом оцінювання балів та перебирати на себе дискреційні повноваження суб`єкта оцінювання щодо застосування критеріїв виставлення балів та обґрунтування виставленої оцінки, оскільки судом надається виключно юридична оцінка відповідності проведеної процедури оцінювання та її результатів вимогам Порядку № 640.

Подібна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі № 280/6429/19.

За приписами пункту 39 Порядку № 640 безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Отже, Порядком № 640 суб`єкт оцінювання наділений повноваженнями на прийняття рішення щодо виставлення під час оцінювання державного службовця однієї з трьох оцінок, а саме: негативної, позитивної або відмінної. При цьому суб`єкт оцінювання повинен обґрунтувати таку оцінку.

Відповідно до приписів частин третьої, четвертої, п`ятої статті 44 Закону № 889-VIII оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення. Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення. За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення) (частина шоста статті 44 Закону № 889-VIII).

За такого правового врегулювання та обставин справи, відповідачем під час видання оскаржуваного наказу про звільнення позивача дотримано приписи Закону № 889-VIII та Порядку № 640.

Крім того, суд касаційної інстанції відхиляє доводи позивача щодо непроведення повторного оцінювання, яке є обов`язковим за умови негативної оцінки попередньої перевірки, оскільки частиною шостою статті 44 Закону №889-VIII (в редакції, що діяла до 25 вересня 2019 року) було передбачено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки не раніше ніж через три місяці проводиться повторне оцінювання результатів його службової діяльності. Натомість, Законом №117-ІХ від 19 вересня 2019 року, який набрав чинності з 25 вересня 2019 року, було внесено зміни до частини шостої статті 44 Закону №889-VIII, а саме законодавцем скасовано повторне оцінювання результатів службової діяльності державних службовців після отримання першої негативної оцінки та визначено, що такий державний службовець звільняється зі служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону.

Враховуючи викладене посилання позивача на висновки Верховного Суду у справі №240/6051/18 є безпідставними.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, а частина третя цієї ж статті встановлює що суб`єкт призначення приймає рішення про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, у п`ятиденний строк з дня настання або встановлення відповідного факту.

Так, 16 грудня 2019 року, головою Закарпатської обласної державної адміністрації було видано розпорядження під № 116-р, яким позивача було звільнено 16 грудня 2019 року.

У зв`язку з тим що позивачем в подальшому були пред`явлені листки непрацездатності серії АДМ № 793642 та АДМ № 793695 від 26.12.2019 та від 29.12.2019 відповідно, розпорядженням голови Закарпатської облдержадміністрації від 02.01.2020 № 2-р було внесено зміни до розпорядження голови Закарпатської облдержадміністрації від 16.12.2019 № 116-р в частині дати звільнення позивача, а саме 16 грудня 2019 року замінено на 02 січня 2020 року.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що посилання скаржника на відсутність повноважень щодо прийняття вказаного розпорядження у в.о. голови Закарпатської ОДА є безпідставними, з огляду на частину четверту статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», якою визначено, що у разі відсутності голови місцевої державної адміністрації його функції і повноваження виконує перший заступник голови, а у разі відсутності останнього - один із заступників голови місцевої державної адміністрації.

З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Інші ж доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

Щодо клопотання Закарпатської ОДА про закриття провадження у справі.

В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач вказує про те, що підставою для відкриття касаційного провадження у даній справі є неврахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 жовтня 2019 року у справі №240/6051/18

Проте, на момент виникнення спірних правовідносин, проведення повторного оцінювання результатів службової діяльності не вимагалось законодавством, а відтак висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду у справі 240/6051/18 від 31 жовтня 2019 стосується правовідносин, які не є подібними до спірних правовідносин.

За приписами пункту 5 частини першої статті 339 КАС України, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає заяву Закарпатська ОДА про закриття касаційного провадження необґрунтованою, оскільки правовідносини у цій справі та у справі, на яку посилається скаржник у своїй касаційній скарзі, є подібними, проте регулюються нормами законодавства, до якого було внесено зміни.

Таким чином, суд вважає заяву Закарпатської ОДА про закриття провадження у справі такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

V. Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Закарпатської обласної державної адміністрації про закриття касаційного провадження у справі № 260/1834/19 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування висновку, скасування розпорядження, поновлення на посаді.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року залишити без змін.

Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.Е. Мацедонська

Судді Н.А. Данилевич

Н.В. Шевцова