Справа № 480/3077/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 р. Справа № 480/3077/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2021, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска, м. Суми по справі № 480/3077/21

за позовом ОСОБА_1

до Сумської обласної прокуратури

про визнання бездіяльності протиправною, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Сумської обласної прокуратури (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому вихідної допомоги при звільненні в розмірі середньомісячної заробітної плати; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь вихідну допомогу при звільненні в розмірі середньомісячної заробітної плати; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при його звільненні з 15.03.2021 року по день фактичного розрахунку.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року провадження у справі №480/3077/21 зупинено.

З ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтував тим, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи. Апелянт зазначав, що відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, у справі №480/2677/21 позивач оскаржує факт його звільнення, проте, оскарження факту звільнення позивача не впливає на невиконання обов`язку відповідача провести з позивачем повний розрахунок у момент його звільнення, навіть якщо само звільнення було протиправним, а тому вважав, що ухвала суду не містить обґрунтування, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи та який взаємозв`язок між предметом судового розгляду у цій справі з предметом доказування по справі №480/2677/21.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить визнати апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що містить переконливі мотиви неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням у справі №480/2677/21.

Позивачем надано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, який містить обґрунтування, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні Сумського окружного адміністративного суду знаходиться справа №480/2677/21 щодо визнання протиправним та скасування наказу прокурора Сумської області про звільнення позивача на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру», поновлення в роботі, стягнення компенсації та моральної шкоди, яке станом на 30.06.2021 року не набрало законної сили. Суд вважав, що відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України є підстави для зупинення провадження у даній справі.

Проте, колегія суддів такі висновки суду першої інстанції вважає помилковими та передчасними, з огляду на таке.

Положення статті 236 КАС регулюють питання зупинення провадження у справі. Так, у пункті 3 частини першої цієї статті передбачено, що суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Водночас, у цій статті також міститься застереження про те, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від предмета справи.

З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку, зокрема, адміністративного судочинства;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

З матеріалів справи убачається, що наказом Керівника Сумської обласної прокуратури №60к від 12.03.2021 року було звільнено ОСОБА_1 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язано Відділ фінансування та бухгалтерського обліку провести остаточний розрахунок та виплатити усі належні позивачу виплати при звільненні.

Предметом позову в адміністративній справі, що розглядається, є стягнення на користь позивача вихідної допомоги у зв`язку з його звільненням, середнього заробітку за час затримки розрахунку при його звільненні, наявність або відсутність для цього правових підстав.

Колегія суддів зауважує, що факт звільнення позивача є визначальним та достатнім для вирішення питання, щодо виплати вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У свою чергу, питання правомірності/протиправності звільнення позивача з органів прокуратури жодним чином не впливає на вирішення питання щодо наявності підстав для виплати вихідної допомоги у зв`язку з таким звільненням та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Сама лише взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.

Вищенаведена позиція відповідає актуальній практиці Верховного Суду, яка викладена у справі № 640/5320/20 від 23 лютого 2021 року.

Оскаржувана ухвала не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, як в частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням у справі №480/2677/21, так і в частині того, що зібрані у даній справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить положенням п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що спір по справі пов`язаний з проходженням публічної служби, виплатою вихідної допомоги при звільненні, стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку. Зволікання у розгляді подібних спорів недопустиме.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 по справі №480/3077/21 скасувати.

Справу №480/3077/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський