Справа № 580/6853/21
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року справа № 580/6853/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши зза правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), в якому просить:

- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 13.08.2021 у виконавчому провадженні №65173843 про накладення штрафу.

Ухвалою суду від 13.09.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання). Зобов`язано відповідача протягом двох днів з дня отримання даної ухвали надати Черкаському окружному адміністративному суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №65173843.

Ухвалою суду від 21.09.2021 зупинено провадження у справі до надання витребуваних доказів.

Ухвалою суду від 30.11.2021 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що 12.04.2018 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 згідно з матеріалами пенсійної справи з грошового забезпечення 8605,44 грн. згідно з довідкою від 16.03.2018 № 6729, наданою ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області. Після перерахунку розмір пенсії становив 5851,70 грн. (8605, 44 * 68%).

На виконання рішення суду у справі №823/784/18, яке набрало законної сили 28.04.2018, Головним управлінням 10.05.2018 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення від 24.01.2018 № 6729, наданою ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області. Згідно із зазначеною довідкою грошове забезпечення становило 8344, 62 грн. Оскільки внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшився (8344, 62 грн. *68%), тому ОСОБА_1 збережено розмір раніше встановленої пенсії - 5851,50 грн.

Відповідач не надав до суду копії матеріалів виконавчого провадження та відзиву проти позову, про причини неподання суд не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 16.04.2021 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №65173843 з примусового виконання виконавчого листа №580/784/18, виданого Черкаським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсію, перераховану відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 6729 від 24.01.2018, виданої ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, з 01 січня 2016 року.

Зобов`язано боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 днів та направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження сторонам.

Позивач не надав до суду доказів того, що він повідомляв державного виконавця про добровільне виконання рішення суду.

Оскільки судове рішення суду у повному обсязі не виконано, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 13.08.2021 прийнято постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200 грн., на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першої статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення.

Суд звертає увагу, що згідно з довідкою УМВС України в Черкаській області №6729 від 24.01.2018 розмір грошового утримання позивача за нормами чинними на 01.01.2016 становив 8344,62 грн.

Згідно з довідкою УМВС України в Черкаській області №6729 від 16.03.2018 розмір грошового утримання позивача за нормами чинними на 01.01.2016 становив 8605,44 грн.

Як вбачається з наданого позивачем протоколу перерахунку пенсії від 12.04.2018, до прийняття судового рішення у справі №823/784/18 ним здійснено з 01.02.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 16.03.2018 із суми грошового забезпечення 8605,44 грн., та встановлено пенсію в розмірі 5851,70 грн.

В подальшому, на виконання рішення суду у справі №823/784/18 згідно наданого позивачем протоколу перерахунку пенсії від 10.05.2018, ним здійснено з 01.02.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 24.01.2018 із суми грошового забезпечення 8344,62 грн. та нараховано пенсію в розмірі 5674,34 грн. Оскільки після перерахунку розмір пенсії зменшено, відповідачем здійснено доплату до попереднього розміру пенсії в сумі 177,36 грн. та залишено позивачу попередній розмір пенсії 5851,70 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу, що судове рішення передбачає обов`язок відповідача здійснити виплату саме з 01.01.2016.

Доказів проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 на підставі довідки №6729 від 24.01.2018, позивач на виконання вимог ухвали суду від 21.09.2021 не надав.

Отже, матеріали справи підтверджують факт невиконання судового рішення, оскільки позивач не надав доказів ні нарахування доплати з 01.01.2016, ні проведення її виплати.

Також позивач не надав доказів звернення до державного виконавця з листом-повідомленням про виконання судового рішення.

Отже, оскаржена постанова державного виконавця прийнята правомірно.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що використовуючи владні, управлінські функції при вирішенні питання про накладення штрафу, відповідач прийняв постанову у відповідності до вимог Закону, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» та п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО