Справа № 640/21628/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Національної поліції України Клименка Ігоря Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Голови Національної поліції України Клименка Ігоря Володимировича, що полягає у нерозгляді його скарги від 19.05.2021;

- зобов`язати Голову Національної поліції України Клименка Ігоря Володимировича розглянути скаргу від 19.05.2021 належним чином та надати ОСОБА_1 обгрунтовану відповідь, а також відповісти на всі питання, що містяться у скарзі;

- зобов`язати Голову Національної поліції України Клименка Ігоря Володимировича прийняти ОСОБА_1 на особистому прийомі, про день та час особистого прийому повідомити по телефону: НОМЕР_1 або НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Голову Національної поліції України Клименка Ігоря Володимировича провести ретельне службове розслідування та притягнути до дисциплінарної відповідальності, шляхом звільнення із служби в поліції, у відповідності до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України: начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області Рубеля А.М., начальника ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області (Холодногірський відділ поліції) Балик С.О., начальника слідчого відділу поліції № 2 ХРУП № 3 Лук"янова І.В.;

- зобов`язати Голову Національної поліції України Клименка Ігоря Володимировича розслідувати кримінальне провадження № 0004405 від 14.12.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що суд має право з власної ініціативи роз`єднати позовні вимоги, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства, однак суд першої інстанції таких вимог законодавства таких вимог не дотримався, а також посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі № 917/375/18.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Національної поліції України Клименка Ігоря Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

04 листопада 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Національної поліції України, в якому відповідач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції та вказує про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 березня 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Голови Національної поліції України Клименка Ігоря Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, дійшов висновку, що вимоги позивача щодо зобов`язання Голови Національної поліції України Клименка Ігоря Володимировича розслідувати кримінальне провадження № 0004405 від 14.12.2016 не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем об`єднано в позовній заяві вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

У зв`язку з вищевикладеним суд першої інстанції, застосувавши приписи пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернув позовну заяву через порушення правил об`єднання позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, у яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Відповідно до частини шостої статті 172 КАС України суд вправі за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Відтак, визначальною умовою для роз`єднання позовних вимог є та обставина, що таке роз`єднання сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Так, частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що суд вправі з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження для забезпечення виконання завдань адміністративного судочинства, тобто, зокрема, для своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, таке роз`єднання може мати місце лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

З аналізу змісту заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково не скористався процесуальним правом, передбаченим частиною шостою статті 172 КАС України, відповідно до якого суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. В тому числі, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 9901/404/19.

Так, всупереч вищенаведеним нормам Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку та помилково застосував пункт 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернувши позовну заяву.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про те, що, повертаючи позовну заяву, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та зміст позовних вимог, що призвело до неправильного застосування норм процесуального права та помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, системний аналіз положень Конвенції, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства, а також встановлені вище обставини свідчать, що оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв`язку з чим підлягає скасуванню як така, що прийнята передчасно та без належних правових підстав.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Голови Національної поліції України Клименка Ігоря Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись ст. 243, 315, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року - задовольнити повністю.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року - скасувати та направити справу до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна