Справа № 520/16171/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року № 520/16171/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та долучення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Пісочинської селищної, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Пісочинської селищної ради щодо не прийняття рішення та ненадання відповіді на клопотання ОСОБА_1 від 26 травня 2021 року;

- зобов`язати Пісочинську селищної раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26 травня 2021 року та прийняти відповідне рішення про задоволення або відмову в задоволенні клопотання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року по справі адміністративний позов задоволено та вирішено:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Пісочинської селищної ради щодо не прийняття рішення та ненадання відповіді на клопотання ОСОБА_1 від 26 травня 2021 року.

Зобов`язати Пісочинську селищну раду (провулок Транспортний, буд.2, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область, 62416, ) розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) від 26 травня 2021 року та прийняти відповідне рішення про задоволення або відмову в задоволенні клопотання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) з Пісочинської селищної ради (провулок Транспортний, буд.2, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область, 62416, ).».

27.11.2021 року (штамп поштового відділення про прийняття поштової кореспонденції на конверті та опис вкладення в цінний лист) представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить суд: прийняти та долучити дод матеріалів справи № 520/16171/21 додаткові докази та ухвалити додаткове рішення , яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу у розмірі 5500 грн. 00 коп.

Свою заяву мотивує тим, що суд не вирішив під час прийняття рішення питання про судові витрати, як-то просив представник у позові, де просив: «вирішити питання про розподіл судових витрат», а на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху представником позивача надано квитанцію про оплату судового збору у розмірі 908, 00 грн. та копію договору № 13-pelepec від 31.08.2021 року, що є заявою про надання доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу, заявлена до закінчення судових дебатів, котрих не було у зв`язку із розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши клопотання позивача, суд дійшов наступних висновків.

Питання ухвалення додаткового судового рішення регулюються ст.252 КАС України.

Частиною 3 ст. 152 КАСУ встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи із аналізу вказаної норми чинним законодавством передбачений виключний перелік підстав для постановлення додаткового рішення. У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

При цьому, додаткове рішення може бути винесене на підставі лише тих доказів, які були досліджені під час судового розгляду та не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи на час прийняття судового рішення по справі доказами понесення судових витрат з боку позивача були наявні лише квитанція про сплату судового збору № 0.0..1 від 13.09.2021 року.

Відповідно рішенням суду було вирішено питання щодо стягнення судових витрат в загальному розмірі 908,00 грн. з Пісочинської селищної ради на користь позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, докази про розмір витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів або можуть бути подані після ухвалення рішення суду виключно за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, причини, з яких сторона не може надати докази про понесені витрати до ухвалення рішення суду, мають бути поважними.

Аналіз зазначеної норми права свідчить, що подання заяви про подання доказів щодо понесених судових витрат обмежений у часі закінченням судових дебатів.

Суд зазначає, що позивачем ні в позовній заяві, ні до ухвалення рішення по суті не було зроблено заяви про те, що позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення буде подано до суду докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, частина сьома статті 139 КАС України встановлює граничний строк подачі відповідних доказів та наслідки їх неподання, а саме до закінчення судових дебатів. Саме до вказаного строку сторона може або надати докази, які підтверджують розмір понесених нею витрат, або зробити про намір стягнення таких витрат відповідну заяву. Крім того, докази, які підтверджують розмір понесених витрат можуть бути надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому наслідки у вигляді залишення такої заяви без розгляду, передбачені як за неподання заяви, так і у разі ненадання відповідних доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі 755/9215/15-ц, постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2021 року у справі 320/5975/20, від 17 березня 2020 року у справі №520/8309/18.

Щодо посилань заявника, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, при цьому не могло бути проведено судових дебатів , через що заявником дотримано усіх строків щодо подання до суду заяви та доказів щодо судових витрат, суд зазначає, що відлік процесуального строку в даному випадку починається саме до та після моменту ухвалення рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 139 КАС України, за відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Керуючись статтями 12, 243, 256, 257, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та долучення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Бадюков Ю.В.