Справа № 460/6753/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2021 року м. Рівне №460/6753/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник адвокат Таргоній П.В.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Теп"
доПоліської митниці Держмитслужби
про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Теп» (далі - Товариство, позивач) звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі - Митниця, відповідач) та просило визнати протиправним та скасувати рішення Митниці від 05.05.2021 № UA204000/2021/000043/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позову Товариство вказало, що під час здійснення митного оформлення в режимі імпорту легкового автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель S 560, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , рік виготовлення 2020, вартістю 58800,00 євро, декларантом 30.04.2021 було подано відповідачу митну декларацію UA204130/2021/007525, в якій визначено митну вартість товару в сумі 1978190,76 грн, що згідно з курсом валюти, зазначеним в графі 23 декларації, становить 58800,00 євро. Митницею 05.05.2021 видано картку відмови № UA204000/2021/00095 в прийнятті митної декларації та винесено рішення від 05.05.2021 № UA204000/2021/000043/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість легкового автомобіля склала 70150,00 євро, внаслідок чого Товариством надмірно сплачено до Державного бюджету України ввізне мито (4,5%) в розмірі 16995,26 грн та ПДВ (20%) в розмірі 78933,53 грн.

Рішення про коригування митної вартості товару позивач вважає неправомірним та зазначає, що вартість придбаного на виконання зовнішньоекономічного контракту №01/21-WR від 20.01.2020 з Компанією "WORA" легкового автомобіля підтверджується, зокрема, інвойсом 2021-84 від 26.03.2021, міжнародною товарно-транспортною накладною від 26.04.2021, платіжним доручення № 108 від 29.03.2021, висновком про якісні характеристики товарів - експертною довідкою № 13332/21 від 29.04.2021, митною декларацією країни відправлення від 30.04.2021. На підтвердження задекларованої митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав Митниці документи, які належно підтверджують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування; також на вимогу Митниці Товариством надано додаткове пояснення, рахунок від 19.03.2021, звіт про оцінку транспортного засобу № 233/21 від 30.04.2021. Покликаючись до положень Митного кодексу України, позивач вказує, що Митницею не наведено в рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом; рішення не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. За наведеного, позивач просив рішення про коригування митної вартості визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою від 11.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві (а.с.80-86). Зазначив, що доводи позивача про подання декларантом всіх необхідних документів для митного оформлення автомобіля за ціною договору (вартістю операції) не відповідають дійсності. Зокрема, Митниці не подавалися: інвойс від 26.03.2021 № 2021-84, експортна декларація країни відправлення від 30.04.2021. Крім того, у розпорядженні Митниці наявний рахунок від 12.04.2021, відповідно до якого вартість автомобіля MERCEDES-BENZ модель S560 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2020 poку, який є предметом судового розгляду, становила 69200 євро, що на 10400 євро більше за заявлену митниці вартість товару. Зауважив, що надане позивачем платіжне доручення у розділі 108 містить посилання на контракт 01/21-WR від 15.01.21 і не містить посилання на інвойс або рахунок проформу.

Відповідач зазначив, що за результатами опрацювання документів, долучених до МД, відповідно до положень статей 53, 54, 368 Митного кодексу України декларанту направлено письмову вимогу про необхідність надання додаткових документів. Враховуючи відсутність у повній мірі документального спростування виявлених невідповідностей, Митницею прийнято спірне рішення про коригування митної вартості транспортного засобу, митну вартість транспортного засобу визначено згідно з наявною у митниці інформацією (МД від 19.02.2021 № UA209180/2021/006949) та становить 70150,00 євро. Випуск транспортного засобу у вільний обіг здійснено за МД від 06.05.2021 № UA204130/2021/007769 з врахуванням частини сьомої статті 55 Митного кодексу України. Сума наданої митниці фінансової гарантії становить 95928,79 грн.

З наведених підстав відповідач вважає рішення Митниці про коригування митної вартості правомірним, в задоволенні позову просив відмовити повністю.

Ухвалою від 07.07.2021 підготовче засідання відкладено.

Протокольними ухвалами від 26.07.2021 та 04.08.2021 в підготовчому засіданні оголошено перерву.

Протокольною ухвалою від 18.08.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою від 11.10.2021 в судовому засіданні оголошено перерву.

В судовому засіданні 25.10.2021 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

У зв`язку з відпусткою головуючого судді повне рішення складено 26.11.2021.

Обставини справи, встановлені судом.

15.01.2021 між компанією «Wora» (Німеччина) (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Теп» (Україна) (Покупець) укладено Контракт № 01/21-WR, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити згідно відповідних інвойсів легкові нові та бувші у використанні (надалі Товар) (п.1.1). Загальна вартість діючого Контракту становить 500000,00 євро (п.2.1). Ціна на Товар буде визначена в інвойсах (та/або проформа інвойс) і встановлюються у євро (п.2.2). Покупець здійснює оплату вартості Товару на умовах попередньої оплати протягом 10 календарних днів з моменту отримання відповідного інвойсу (та/або проформи інвойс) від Продавця. В разі досягнення домовленостей між сторонами можлива після оплата вартості Товару (п.3.1). Товар буде поставлений згідно з Правилами «Інкотермс 2020» (п.4.1). Умови поставки Товару зазначаються Продавцем у відповідному інвойсі (та/або проформа інвойс) (п.4.2). Приймання Товару проводиться шляхом підписання Покупцем на товарно-супровідних документах (CMR) (п.5.2) (а.с.29-31).

30.04.2021 Товариством подано до митного оформлення згідно з митною декларацією №UA204130/2021/007525 легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель S 560, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , рік виготовлення 2020, за основним методом - 58800,00 євро, за ціною угоди (а.с.16-17).

До митної декларації декларантом надано документи: рахунок-фактура (інвойс) № 2021-184 від 26.03.2021, автотранспортна накладна б/н від 26.04.2021, сертифікат з перевезення (походження) товару А 205128 від 23.04.2021, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, банківський платіжний документ № 108 від 29.03.2021, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 01/21-WR від 15.01.2021, копія митної декларації країни відправлення 21DE89Е9 від 23.04.2021.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, Митницею 30.03.2021 направлено повідомлення декларанту, в якому зазначено, що подані декларантом за митною декларацією №UA204130/2021/007525 документи містять розбіжності та неточності, зокрема: 1) у графі 44 ЕМД під кодом документу 2800 заявлене свідоцтво про реєстрацію від 30.01.2020 № FR 147232, проте до ЕМД приєднана електронна копія іншого документу; 2) платіжне доручення від 29.03.2021 № 108 не містить посилання на рахунок, а лише посилання на Контракт від 15.01.2021 № 01/21-WR, тобто вказаний документ неможливо однозначно кореспондувати з імпортованим транспортним засобом; 3) експортна декларація країни відправлення від 23.04.2021 MRN 21DE89Е9 містить інформацію щодо відправника - Belz Wladimir, що суперечить умовам Контракту від 15.01.2021 № 01/21-WR та рахунку від 26.03.2021 № 2021-184, згідно з якими продавцем є Firma Wora; 4) Митниця володіє ціновою інформацією щодо вартості аналогічного за технічними характеристиками транспортного засобу, митна вартість якого згідно з МД від 19.02.2021 № UA209180/2021/006949 становить 70150 євро. Вказане свідчить про наявність ризиків щодо умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб.

Враховуючи викладене, митним органом під час консультацій запропоновано декларанту надати наступні документи: 1) висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формуванні ціни на товар на заявлених комерційних умовах поставки; 3) свідоцтво про реєстрацію від 30.01.2020 № FR 147232. Також повідомлено, що у відповідності до частини шостої статті 53 МК України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с.36-37).

05.05.2021 Товариством надіслано Митниці лист, в якому зазначено про помилковість подання декларантом до митної декларації замість свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу іншого документа та надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 30.01.2020 № НОМЕР_3 ; вказано, що в графі 70 платіжного доручення від 29.03.2021 № 108 окрім посилання на зовнішньоекономічний контракт від 15.01.2021 № 01/21-WR зазначено також VIN-код транспортного засобу, що імпортується; стосовно розбіжностей в експортній декларації зазначено, що згідно з правилами "Інкотермс 2020" відповідно до умов DAP продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення та всі транспортні ризики лягають на продавця. Таким чином, імпортер не відповідає за товар до моменту його поставки продавцем у вказане місце. Отже відправка товару не самим продавцем-експортером, а третьою особою не заборонено чинним законодавством та не суперечить умовам договору та правилам "Інкотермс 2020".

Також Товариством зазначено, що експортером надано рахунок від 19.03.2021, відповідно до якого Firma Wora придбала імпортований транспортний засіб за 58151,26 євро, та надано Митниці на підтвердження заявленої митної вартості даний документ. Окрім цього, надано звіт про оцінку транспортного засобу № 233/21 від 30.04.2021 (а.с.38).

Суд встановив, що Митницею було прийнято рішення від 05.05.2021 №UА204000/2021/000043/2 про коригування митної вартості товарів, яким скориговано митну вартість транспортного засобу в сумі 70150 євро (а.с.14-15).

Також Митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204000/2021/00095 (а.с.12).

06.05.2021 декларантом позивача з урахуванням проведеного Митницею коригування митної вартості було подано до митного органу нову митну декларацію за №UА204130/2021/007769, митне оформлення за якою було завершене та транспортний засіб випущено у вільний обіг (а.с.18).

Не погоджуючись з рішенням Митниці від 05.05.2021 №UА204000/2021/000043/2, Товариство звернулось з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у зв`язку з коригуванням митним органом заявленої декларантом митної вартості товарів, суд враховує такі норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

При цьому, пунктом 2 частини другої статті 52 МК України зобов`язано декларанта або уповноважену ним особу, які заявляють митну вартість товару, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій статті 53 МК України наведено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Водночас, частиною першою статті 368 МК України встановлено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч.21 ст.58 МК України).

Аналіз вищевикладених правових норм дає підстави для висновку, що саме на декларанта покладено обов`язок надавати митному органу під час митного оформлення товару банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, при цьому, такими платіжними документами можуть бути касові або товарні чеки, ярлики, інші документи, які містять відомості щодо вартості товару, який ввозиться на територію України та використані декларантом документи повинні бути об`єктивними, підтвердженими документально та піддаватися обчисленню.

Частиною четвертою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, контроль правильності визначення декларантом митної вартості здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).

За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч.2 ст.54 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Оцінюючи наведені в рішенні від 05.05.2021 №UА204000/2021/000043/2 про коригування митної вартості підстави, за яких відповідач дійшов висновку про неможливість визначення вартості транспортного засобу за вартістю, заявленою декларантом у митній декларації, а саме наявність недоліків, невідповідностей та суперечностей в поданих документах, суд враховує таке.

Як зазначено вище по тексту судового рішення, за правилами, встановленими ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Суд зазначає, що предметом зовнішньоекономічного контракту № 01/21-WR від 15.01.2021, наданого декларантом для митного оформлення товару, є постачання нових та бувших у використанні легкових автомобілів, загальною вартістю 500000 євро. Отже, такий контракт є загальним, легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель S 560, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , імпортований позивачем, не був безпосередньо предметом купівлі-продажу за таким контрактом, а його вартість контрактом не обумовлена.

За обставинами справи відправником/експортером транспортного засобу для позивача є Firma Wora, про що зазначено в митній декларації UA204130/2021/007525 та узгоджується з умовами зовнішньоекономічного контракту. Водночас, в експортній декларації країни відправлення MRN 21DE89Е9 від 23.04.2021 зазначено відправник/експортер Belz Wladimir (а.с.33-34,50-51).

Суд вважає необґрунтованими та відхиляє доводи Товариства щодо розбіжностей в експортній декларації, зокрема, наведені в поясненні Митниці від 05.05.2021 (а.с.38) про те, що відправка товару не самим продавцем-експортером, а третьою особою, не заборонена чинним законодавством та не суперечить умовам договору та правилам "Інкотермс 2020".

Так, в рахунку від 26.03.2021 № 2021-184 визначено умови поставки транспортного засобу - DAP Луцьк. Згідно з базисом DAP (Delivered At Place - Поставка в місце призначення) "Інкотермс 2020", продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. Умова може застосовуватися до будь-якого способу перевезення. За умовами DAP вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення. Всі транспортні витрати лягають на продавця, у той час як митне оформлення (для імпорту) оплачує покупець.

Отже, за відсутності будь-яких відомостей щодо залучення до експортної операції третьої особи, саме продавець товару є його відправником/експортером.

Також суд враховує, що в експортній декларації країни відправлення відомості про вартість транспортного засобу відсутні.

З досліджених доказів суд встановив, що продавцем Firma Wora виставлено позивачу рахунок № 2021-184 від 26.03.2021 на оплату вживаного автомобіля MERCEDES-BENZ S 560, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , за ціною 58800,00 євро (а.с.20,52).

Платіжним дорученням в іноземній валюті № 108 від 29.03.22021 Товариство оплатило на банківський рахунок, вказаний в рахунку № НОМЕР_4 від 26.03.2021, 58800 євро (а.с.27).

При цьому в графі 70 платіжного документа міститься покликання на контракт № 01/21-WR від 15.01.2021, а також зазначено ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 .

Суд підкреслює, що умовами зовнішньоекономічного контракту не передбачено купівлі-продажу конкретного транспортного засобу, він не містить відомостей про легковий автомобіль, який був предметом спірного митного оформлення, та не визначає його вартості. Отже, зазначення в платіжному документі ідентифікаційного номера транспортного засобу дає можливість ідентифікувати автомобіль, за який сплачувалась відповідна сума, однак за відсутності відомостей про номер та дату конкретного рахунку, який підлягав оплаті, не підтверджується повнота оплати вартості товару відповідно до умов договору купівлі-продажу.

На користь такого висновку свідчить і встановлена судом обставина, що Компанією MERCEDES-BENZ виставлено для Firma Wora рахунок за вживаний транспортний засіб від 12.04.2021, згідно з яким буде стягнуто плату за легковий автомобіль ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за ціною покупки 69200,00 євро, у тому числі: ціна на місці 58151,26 євро, ПДВ 11048,74 євро (а.с.39,53). Означений рахунок, як ствердив представник позивача в судовому засіданні, був наданий для Товариства продавцем Firma Wora, та подавався декларантом до митного оформлення.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що продавець імпортованого товару придбав транспортний засіб, який був реалізований для позивача, за ціною 69200,00 євро, що істотно перевищує вартість такого транспортного засобу, заявлену до митного оформлення Товариством. Будь-які фактичні дані, які вказували б на існування обставин, що мали наслідком зниження продавцем вартості товару на 10400 євро порівняно з вартістю придбання товару самим продавцем, в матеріалах судової справи відсутні.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що Firma Wora виставлено позивачу рахунок від 26.03.2021 № 2021-184 на суму 58800 євро ще до набуття таким продавцем права власності на вищевказаний автомобіль та за відсутності відомостей про його вартість, оскільки ціна покупки в розмірі 69200 євро для Firma Wora на замовлення від 19.03.2021 була визначена продавцем Компанією MERCEDES-BENZ в часі пізніше, а саме лише 12.04.2021.

Доводи представника позивача в судовому засіданні про те, що Firma Wora була власником транспортного засобу з 19.03.2021 (з дати замовлення) суд до уваги не бере, як такі, що не підтверджені документально та не ґрунтуються на нормах права.

Та обставина, що декларантом до митної декларації UA204130/2021/007525 було долучено замість задекларованого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу інший документ, відповідає обставинам справи та сторонами не заперечується.

Відтак, суд вважає, що надані позивачем до митного оформлення документи є неповними, містять очевидні розбіжності та невідповідності, що свідчить про обґрунтованість сумнівів Митниці щодо задекларованої вартості оцінюваного товару, що є правомірною підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару. Проте, надані додатково документи не усували наявних розбіжностей та не підтверджували задекларовану митну вартість товару. Навпаки, наданий Митниці рахунок Компанії MERCEDES-BENZ від 12.04.2021 обґрунтовано підтверджував сумніви Митниці в правильності визначеної декларантом митної вартості товару та достовірності поданих до митного оформлення документів.

Суд вважає обґрунтованим неврахування Митницею звіту про оцінку транспортного засобу № 233/21 від 30.04.2021 (а.с.40-43), позаяк оцінювачем застосовано коефіцієнт зменшення (- 9) ринкової вартості КТЗ з урахуванням пошкоджень, які документально не підтверджуються.

Представник позивача в судовому засіданні також не надав суду жодних обґрунтованих пояснень щодо наявних на транспортному засобі пошкоджень.

При цьому акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 30.04.2021 не містить жодних відомостей щодо виявлених дефектів легкового автомобіля на час його ввезення на митну територію України (а.с.111-113).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відсутність достовірних відомостей, які базуються на об`єктивних документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, для підтвердження заявленої позивачем митної вартості імпортованого транспортного засобу у наданих ним документах унеможливлює застосування першого методу.

Відповідно до частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Як встановлено судом, митним органом було проведено процедуру консультацій з декларантом з метою визначення митної вартості товару, придбаного позивачем, та застосовано послідовність методів визначення вартості товару, що підтверджується змістом оспорюваного рішення.

У зв`язку з неможливістю застосування методів щодо ідентичних та подібних товарів, методів віднімання та додавання, що обґрунтовано у оскарженому рішенні (з підстав відсутності у митного органу та декларанта такої інформації), митна вартість товару була скоригована відповідачем за резервним методом.

Митну вартість визначено згідно з наявною у Митниці інформацією за митною декларацією від 19.02.2021 № UA209180/2021/006949 (а.с.110), митне оформлення за якою було завершене. З урахуванням курсових різниць скоригована митна вартість визначена в розмірі 70150 євро. Числове значення митної вартості товару, з урахуванням його фактичної кількості та курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення, у національній валюті становить 2360035,4050 грн.

З огляду на встановлені судом обставини, визначення Митницею митної вартості імпортованого товару за резервним методом є правомірним.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи виявлені розбіжності, суперечності та невідповідності у числових значеннях складових митної вартості в обов`язкових документах щодо вартості транспортного засобу та суми сплачених за нього коштів, ненадання позивачем додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, суд дійшов висновку, що прийняття посадовою особою відповідача оскарженого рішення про коригування митної вартості товару є обґрунтованим, відповідає нормам митного законодавства України. Відтак, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в той час як відповідач належними та допустимими доказами підтвердив правомірність оспорюваного рішення. Відтак, позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи результати судового розгляду, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Теп" (вул. Спаська, буд. 75А/1, оф. 201, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54001, ) в задоволенні позову до Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, буд. 104, м. Рівне, Рівненська область, 33028, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністратив-ного суду.

Повний текст рішення складений 26 листопада 2021 року

Суддя Н.О. Дорошенко