Справа № 300/1758/21
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1758/21 пров. № А/857/12618/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Онишкевича Т. В., Хобор Р.Б,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Могилою А. Б. у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування періоду роботи в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" з 01.08.2009 по 31.12.2010 до його страхового стажу; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати йому до страхового стажу період роботи в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" з 01.08.2009 по 31.12.2010 та врахувати заробітну плату при розрахунку пенсії з часу призначення пенсії за віком, а саме з 13.02.2017; зобов`язати відповідача здійснити з 13.02.2017 перерахунок та виплату його пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" з 01.08.2009 по 31.12.2010.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він має право на зарахування періоду його роботи з 01.08.2009 по 31.12.2010 в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" до страхового стажу, однак, з огляду на несплату підприємством страхових внесків, відповідачем протиправно не зараховано до його страхового стажу вказаний період.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо незарахування ОСОБА_1 періоду роботи в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" з 01.08.2009 по 31.12.2010 до його страхового стажу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" з 01.08.2009 по 31.12.2010. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 13.02.2017 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням набутого стажу та отриманої заробітної плати в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" за період з 01.08.2009 по 31.12.2010 та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при призначенні пенсії до страхового стажу позивача не враховано період роботи в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" з 01.08.2009 по 31.12.2010 у зв`язку із несплатою підприємством страхових внесків. На даний час ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" перебуває в процедурі банкрутства та по мірі надходження коштів від реалізації майна погашає заборгованість перед Пенсійним фондом по сплаті страхових внесків, в тому числі, й за позивача. Крім того зазначає, що у період з 03.10.2005 по 17.05.2012 ОСОБА_1 працював на посаді директора ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана", тобто в спірний період виступав як страхувальник (посадова особа) та застрахована особа. Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом із тієї підстави, що пенсія є щомісячним платежем і її розмір був відомий позивачу при її отриманні у 2017 році.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 13.02.2017 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком.

05.02.2021 ОСОБА_1 звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зарахування до його страхового стажу періоду роботи в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" з 01.08.2009 по 31.12.2010 та здійснення відповідного перерахунку призначеної пенсії, врахувавши при цьому також і отриману заробітну плату за вказаний період на цьому підприємстві.

За наслідками розгляду вищевказаної заяви відповідач листом від 02.03.2021 №1117-747/К-02/8-0900/21 відмовив позивачу по суті порушеного питання та зазначив, що на ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" за період 01.08.2009 по 31.12.2010 сплата страхових внесків не здійснювалася, у зв`язку із чим відсутні підстави для зарахування цього періоду до страхового стажу ОСОБА_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаного періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник. У разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Апеляційний суд частково не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно приписів ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 11 вказаного Закону загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об`єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 зазначеного Закону страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами ПФ відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із статтею 20 вказаного Закону страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті страхувальниками. Обчислення розміру пенсії та її перерахунок провадиться з урахуванням страхового стажу особи, а саме, періоду, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права встановлено, що держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожної людини на соціальне забезпечення, включаючи соціальне страхування.

Зокрема, згідно зі ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення тощо.

Контроль за додержанням підприємствами законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в частині нарахування, декларування та сплати страхових внесків покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Отже, несвоєчасна сплата або несплата страхованих внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні відповідного періоду трудової діяльності до страхового стажу, необхідного для призначення та обрахунку пенсії в належному розмірі. Відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків покладається на підприємство, а не на працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо сплати, а у випадку несплати примусового стягнення з підприємства-боржника (роботодавця) виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Окрім цього, у рішенні від 09.07.2007 № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Як підтверджується записами трудової книжки позивача, наказом від 11.01.2000 № зк/25 ОСОБА_1 з 11.01.2000 прийнятий на роботу в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" на посаду заступника головного механіка з обслуговування виробництва мінеральних добрив управління заводу (по переводу з Калуського хіміко - технологічного технікуму). Згідно наказу від 29.05.2000 № 53 к/25 переведений головним механіком ДП "Калійний завод". З 03.10.2005 переведений на посаду директора ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" (наказ від 10.10.2005 № 28к). Звільнений за угодою сторін 17.05.2012 наказом від 17.05.2012 № 27к.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" страхові внески за період з 01.08.2009 по 31.12.2010 не сплачувало.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в період роботи в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" з 01.08.2009 по 31.12.2010 підлягав загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, а обов`язок зі сплати страхових внесків був покладений на ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана", до його страхового стажу підлягає зарахуванню вказаний період його роботи.

Щодо доводів відповідача про те, що ОСОБА_1 з 03.10.2005 по 17.05.2012 перебував на посаді директора ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана", суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про їх безпідставність, оскільки страхові внески сплачуються роботодавцями юридичними особами (підприємствами, установами та організаціями), а не особою, яка перебувала на керівній посаді такого підприємства.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, даний позов поданий до суду 20.04.2021 і позивач не погоджується з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо незарахування періоду роботи в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" з 01.08.2009 по 31.12.2010 до його страхового стажу при призначенні йому пенсії за віком 13.02.2017.

Відповідно до статті 122 КАС України позивач повинен був звернутись до суду з позовом протягом 6 місяців після отримання спірної пенсійної виплати, проте щодо позовних вимог за період з 13.02.2017 по 19.10.2020 строк пропустив, із заявою про поновлення пропущеного строку з наведенням поважних причин, які перешкоджали йому реалізувати надане право, не звернувся.

Доводи позивача про те, що про порушення його прав він дізнався лише після отримання листа-відповіді відповідача від 02.03.2021 №1117-747/К-02/8-0900/21, не заслуговують на увагу, оскільки вказана обставина не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Слід зазначити, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог за період з 13.02.2017 по 19.10.2020 та не навів поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку, а відтак даний позов в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

З огляду на викладене, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до статей 317, 319 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, залишення адміністративного позову в частині позовних вимог без розгляду та задоволення решти позовних вимог.

Керуючись статтями 238, 311, 315, 317, 319, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі № 300/1758/21 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо незарахування ОСОБА_1 періоду роботи в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" з 01.08.2009 по 31.12.2010 до його страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців,15, м. Івано-Франківськ) зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) період роботи в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" з 01.08.2009 по 31.12.2010.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців,15, м. Івано-Франківськ) здійснити з 20.10.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з урахуванням набутого стажу та отриманої заробітної плати в ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" за період з 01.08.2009 по 31.12.2010 та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення перерахунку пенсії за період з 13.02.2017 по 19.10.2020 залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Т. В. Онишкевич
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 30.11.2021