Справа № 280/4373/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/4373/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопромторг» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 р. (суддя Конишева О.В.) в адміністративній справі № 280/4373/21 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопромторг», про застосування заходів реагування , -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, задоволено адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області та застосувано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтопромторг, розташованих за адресою: 93103, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, буд. 311, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, зазначених в акті перевірки № 27 від 14.05.2021.

Зазначене рішення суду оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, скаржник просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні позову. Доводи скаржника: 1) судом не враховано акт перевірки №39 від 06.07.2021, який підтверджує обставину усунення практично всіх порушень; 2) судом не враховано, що виконання вимоги позивача про встановлення автоматизованої системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій не можливо, оскільки наказом ДСНС України № 218 від 11.05.2016 ДП "Центр громадської безпеки 112" ліквідовано; 3) між відповідачем та Державна аварійна рятувальна служба ГУ ДСНС України у Луганській області укладено договір №21 від 04.01.2021 на постійне та обов`язкове обслуговування аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій; 4) між відповідачем та ТОВ "Набат-ВК" укладено договір №77-2020ПС.ТО.С від 01.02.2020 на технічне обслуговування та виведення сигналів на пульт централізованого спостереження (ПЦПС) установок пожежної автоматики.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги. Позивач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини:

В період з 12.05.2021 по 14.05.2021 на підставі посвідчення на проведення перевірки від 24.03.2021 №210, здійснено позапланову перевірку відповідача: «Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопромторг». розташованого за адресою: 93103. Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, буд. 311, з метою перевірки виконання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, за наслідками якої складено Акт від 14.05.2021 №27. Перелік порушень вимог законодавства, виявлених Управлінням ДСНС у Луганській області під час здійснення перевірки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей: 1. Біля місця розташування пожежного гідранту та пожежної водойми не встановлено покажчик (об`ємний зі світильником або плоский із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесенням на ньому: літерного індексу ПГ та ПВ цифрового значення відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева), а також W ПВ. 2. Відсутнє зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння які слід установлювати згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности». Знаки повинні бути розміщені на видимих місцях на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги як усередині, так і поза приміщенням (за потреби). 3. Не розміщені шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення переносні вогнегасники в приміщеннях будівля АЗС. 4. Відсутня жорстка буксирна штанга довжиною не менше 3 м для евакуації транспортних засобів. 5. Допущено експлуатацію АЗС без переносного газоаналізатора у вибухозахищеному виконанні. 6. Не надано акт перевірки пожежних гідрантів. 7. Керівник об`єкту не пройшов навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки та недотримав відповідне посвідчення.8. Працівники об`єкту не пройшли навчання за програмою з пожежно-технічого мінімуму та не отримали відповідне посвідчення. 10. Не надано технічної документації щодо підтримання експлуатаційної придатності (технічне обслуговування) СПЗ. 11. Не надано підтверджуючих матеріалів щодо створення матеріального резерву для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій. 12. Не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки. 13. Допущено допуск до роботи працівників які не пройшли навчань, інструктажів і перевірки знань з питань цивільного захисту, зокрема з техногенної безпеки. 14. Не проводяться об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту. 15. На об`єкті підвищеної небезпеки відсутня автоматизована система раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та система оповіщення. 16. Лінії живлення до побутового кондиціонера в будівлі операторної, не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту незалежно від наявності захисту на загальній лінії, яка живить групу кондиціонерів. 17. На в`їздах та виїздах з території АЗС відсутні похилі підвищення заввишки не менше 0,2 мю або дренажні лотки для відведення забруднених нафтопродуктами атмосферних опадів в очисні споруди.18. Оператор АЗС не знає порядку застосування первинних засобів пожежогасіння (вогнегасників). Відповідно до Акту №39 від 06.07.2021, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, не виявлені більшість порушень встановлені в Акті від 14.05.2021 №27. Неусуненим залишилось наступне порушення: на об`єкті підвищеної небезпеки відсутня автоматизована система раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та система оповіщення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що повного усунення всіх виявлених порушень відповідачем не здійснено і порушення, що залишилося (зазначене вище), є небезпечним для життя і здоров`я людей.

Колегія суддів зазначає наступне:

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно частини 1 статті 70 цього ж Кодексу визначено, що підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів полягають у: 1) недотриманні вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушенні вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійсненні заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутності на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідності кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушенні правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутності або непридатності до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутності на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовності до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовності до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведенні робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду, як це передбачено частиною другою статті 70 Кодексу цивільного захисту України.

Небезпечний чинник означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини (п. 26 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач усунув виявлені під час перевірки порушення, що підтверджено ним Актом №39 від 06.07.2021 (а.с.48-62). Єдиним порушенням, яке залишилось не усуненим є не обладнання ТОВ «Нафтопромторг» автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення. Виконання такої вимоги контролюючого органу відповідач обґрунтовує відсутністю пульта централізованого спостереження внаслідок ліквідації наказом ДСНС України № 218 від 11.05.2016 ДП "Центр громадської безпеки 112". Разом з цим, між ТОВ «Нафтопромторг» та Державна аварійна рятувальна служба ГУ ДСНС України у Луганській області укладено договір №21 від 04.01.2021р. на постійне та обов`язкове обслуговування аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій. Також, між ТОВ «Нафтопромторг» та ТОВ «Набат-ВК» укладено договір №77- 2020ПС.ТО.С від 01.02.2020р. на технічне обслуговування та виведення сигналів на пульт централізованого спостереження (ПЦПС) установок пожежної автоматики, який є чинним.

Відповідно до частини 1 статті 53 Кодексу цивільного захисту України, на об`єктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення. Частиною 4 цієї ж статті визначено, що вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування визначаються правилами, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 15.05.2006 № 288 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.07.2006 за №785/12659) затверджено Правила улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення.

Наказом Міністерства з надзвичайних ситуацій від 03.08.2011 № 793 про внесення змін до наказу від 15.05.2006 № 288 «Про затвердження правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення» із переліку об`єктів (пункт 5 додатку), які повинні обладнуватися зазначеними системами виключено автозаправні, автомобільні газозаправні станції та пункти, автомобільні газонаповнювальні компресорні станції, склади газу і газопродуктів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 166-р від 10.03.2017 наказ Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 15.05.2006 № 288 взагалі скасовано.

Відсутність нормативно-правових актів, яким врегульовано питання щодо вимог до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування визначаються правилами, і ліквідація ДП "Центр громадської безпеки 112" унеможливлює усунення відповідачем, зазначеного в акті перевірки №39 від 06.07.2021, порушення.

Верховний Суд у постанові від 05 березня 2020 р. у справі №826/6090/18 підтвердив, що центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, дійсно не були «затверджені» правила з вимогами до автоматизованих систем. Проте, вимоги до автоматизованих систем встановлені ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення», які погоджені, зокрема, Міністерством внутрішніх справ (центральний орган, який забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту) та Державною службою України з надзвичайних ситуацій (центральний орган, який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Однак, колегія суддів при розгляді апеляційної скарги у цій справі позбавлена можливості врахувати наведений правовий висновок Верховного Суду щодо застосування ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення», якими встановлені вимоги до автоматизованих систем, оскільки станом на час проведення перевірки (травень 2021 року), до ДБН В.2.5-76:2014 у 2020 році внесені зміни, у тому числі, шляхом виключення пункту 5.2.22, відповідно до якого у разі відсутності підтвердження з боку пульта централізованого спостереження факту отримання тривожного сповіщення автоматизована система раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення повинна здійснювати автоматичне телефонне з`єднання з оперативно-диспетчерською службою відповідного аварійно-рятувального підрозділу, на який відповідно до плану локалізації і ліквідації аварії покладено оперативне реагування на надзвичайні ситуації, з подальшою передачею тривожного мовного повідомлення, що містить ідентифікатор електронної картки аварії.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів скаржника, оскільки органи державної влади повинні дотримуватись принципу правової визначеності, який є елементом верховенства права, щоб виключити ризик свавілля.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами пункту "в" частини 4 статті 322 цього ж Кодексу, яким передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно матеріалів справи, відповідачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги 3405 грн., які підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопромторг" - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 р. в адміністративній справі № 280/4373/21 - скасувати ти ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопромторг» про застосування заходів реагування - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопромторг" ( вул. Глісерна, б. 8 к.30 м. Запоріжжя, 69091) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (, вул. Новікова, буд. 1Б, м. Сєвєродонецьк, 93406) судові витрати зі сплати судового збору на суму 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 листопада 2021 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2021 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий