Справа № 200/11382/21
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 р. Справа№200/11382/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Крилової М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку про:

- стягнення середній заробіток за весь час затримки виплати невиплаченого грошового забезпечення при звільненні працівника починаючи з 25.10.2020 року по день фактичного розрахунку 28.08.2021 року в сумі 184758,74 гривні.

В обґрунтування позовної заяви вказано, що у період з 15.12.2015 року по 25.10.2020 року позивач проходив військову службу у Донецькому зональному відділі Військової служби правопорядку. При звільнені з позивачем не було проведено повний розрахунок, через це останній був вимушений звернутися до суду за захистом свої прав. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року у справі № 200/1804/21-а, залишеному без змін постановою Першого апеляційного суду від 30.06.2021 року позов задоволено частково. Остаточний розрахунок проведено 28.08.2021 року а отже існують підстави для стягнення з відповідача середній заробіток з весь час затримки виплати невиплаченого грошового забезпечення при звільненні.

Відповідач позов не визнав та надав відзив на позовну заяву зі змісту якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року у справі № 200/1804/21-а Управлінням Державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області здійснено безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 на суму 83392,61. Разом з цим, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року по справі № 200/1804/21 виправлено описку в резолютивній частині рішення суду від 27.04.2021 року а саме замість 83392,61 грн. вказано вірно 41696,30 грн. Також вказує, що не здійснення виплат індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні відбулось не з вини відповідача та не з залежних від нього причин, що виключає підстави зазначені в ст.. 117 КЗпП.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви: десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви: п`ять днів з дня вручення позивачу даної ухвали

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано копії та докази.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , є громадянином України та має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серія НОМЕР_1 виданий 25 травня 2015 року.

Наказом начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (по стройовій частині) від 25.10.2020 №214 ОСОБА_1 звільненого в запас наказом вказаного начальника від 18.10.2020 року №36-РС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 25.10.2020 року виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

Відповідно до вказаного наказу його вислуга років станом на 25.10.2020 року становила: календарна військова - 07 років 11 місяці 15 днів; пільгова військова - 08 років 06 місяців 12 днів; загальна військова - 16 років 05 місяці 27 днів.

При звільненні зі служби одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що передбачена п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», йому нарахована та виплачена не була.

Позивач 15.01.2021 року звернувся до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку, у якій просив виплатити невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, внести зміни до наказу від 25.10.2020 №214.

24.03.2021 року позивачу надіслано довідку Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку від 24.03.2021 року №75 якою підтверджено, що індексація грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України не виплачувалася та не нараховувалася до окремого роз`яснення Міністерства соціальної політики.

Довідкою Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку про розмір грошового забезпечення за останній повний календарний місяць служби ОСОБА_1 зазначено, що за вересень 2020 року від отримав грошове забезпечення в загальному розмірі 11913,23 грн.

Дані обставини встановлені Донецьким окружним адміністративним судом у рішенні від 27.04.2021 року по справі №200/1804/21-а та доказуванню не підлягають відповідно до вимог ч. 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року у справі № 200/1804/21-а, залишеному без змін постановою Першого апеляційного суду від 30.06.2021 року позов задоволено частково, а саме:

Зобов`язати Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку вул.Маяковського, 10, м.Краматорськ, Донецька область, 84333, )внести зміни до наказу начальника Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (по стройовій частині) № 214 від 25.10.2020 року в частині зазначення кількості календарних років, за які підлягає виплата одноразової грошової допомоги по звільненню ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме за 7 календарних років.

Стягнути з Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (вул.Маяковського, 10, м.Краматорськ, Донецька область, 84333, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) одноразову грошову допомогу по звільненню з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 7 календарних років в сумі 83392 (вісімдесят три тисячі триста дев`яносто дві) гривні 61 копійок.

Визнати протиправним дії Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (вул.Маяковського, 10, м.Краматорськ, Донецька область, 84333, ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

Зобов`язати Донецький зональний відділ Військової служби правопорядку (вул.Маяковського, 10, м.Краматорськ, Донецька область, 84333, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На виконання вимог рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року у справі № 200/1804/21-а відповідачем проведено виплату заборгованості, а саме індексації у розмірі 4798,50 грн. та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 7 календарних років у розмірі 67131,05 грн., про що свідчить лист Управління Державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області від 02-25-08/1183 від 01.09.2021 року та лист Донецького зонального відділу військової служби правопорядку Збройних Сил України від 30.08.2021 року № 4276/юк.

Повний розрахунок проведено 28 серпня 2021 року, що підтверджується копією виписки з карткового рахунку від 28.09.2021 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне.

За ч. 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму (ст. 116 КЗпП України).

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ст. 117 цього КЗпП України).

Постанова КМУ від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постанова Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» та Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року № 425 не містять норм щодо виплати звільненому військовослужбовцю середнього заробітку в зв`язку із затримкою з вини роботодавця всіх належних йому виплат при звільненні.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу, зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення, неврегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення, тому щодо них необхідно застосувати положення КЗпП України, а саме статті 116, 117 цього Кодексу, оскільки трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Непоширення норм КЗпП України на рядовий і начальницький склад військовослужбовців стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення) - не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. Такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 807/3664/14, від 31.10.2019 року у справі № 2340/4192/18.

Конституційний Суд України у рішенні від 22.02.2012 №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Відповідач зобов`язаний був виплатити індексацію грошового забезпечення та одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення у день звільнення, виконав свій обов`язок 28.08.2021 року на виконання рішень суду.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

За ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За абз. 1 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час (абз. 3 п. 2 Порядку № 100).

З абз. 1 п. 2 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Оскільки позивача звільнено з військової служби у запас з 25 жовтня 2020 року, а виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення відповідачем здійснена лише 28.08.2021 року, строк затримки розрахунку складає - 306 днів.

Отже, повний розрахунок при звільненні проведений 28 серпня 2021 року. Період затримки складає 306 днів (25.10.2020 року по 28.08.2021 року).

Тобто, розмір середнього заробітку, який має бути сплачений позивачу за час затримки розрахунку з 25 жовтня 2020 року по 28 серпня 2021 року року складає 119523,6 гривні (390,60 х 306 к.д).

Загальний розмір сум, які підлягали виплаті позивачу при звільненні становить 137064,44 грн. Відтак, розмір несвоєчасно сплаченої суми складає 64,34% від загальної суми, що належала виплаті при звільненні (88191,11 грн./ 137064,44 грн. х100).

Враховуючи наявність між сторонами спору про належні позивачу при звільненні суми індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 7 календарних років, виходячи з принципу пропорційності, суд вважає належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача стягнення на його користь компенсації за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 76901,48 грн.(середньоденний заробіток 390,60 грн. х 306днів х 64,34% ).

Разом з тим, суд враховує, що Верховним Судом у постановах у справах № 821/1083/17, № 761/9584/15-ц, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, зроблено висновок, що суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Отже, з огляду на встановлені обставини та з метою дотримання балансу між захистом прав працівника та додержанням принципів справедливості і співмірності ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення суми середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, суд вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування, визначивши його в загальній сумі 3 000 грн.

При цьому ефективним способом захисту прав позивача суд вважає стягнення цих сум на його користь з відповідача.

урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає.

За змістом статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, - задовольнити частково.

Стягнути з Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (місцезнаходження:Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, буд. 10; 2) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 жовтня 2020 року по 28 серпня 2021 року у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривні).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку (місцезнаходження:Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, буд. 10; 2) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1847,59 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова