Справа № 280/3605/21
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/3605/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року (суддя Калашник Ю.В., повний текст рішення складений 08.07.2021) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у травні 2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виключення ОСОБА_1 зі стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби 03 роки 03 дні, половину строку навчання у вищому навчальному закладі 02 роки 05 місяців 03 дні, а також періоду роботи на посадах в органах прокуратури 10 років 02 місяці 04 дні, що призвело до зменшення відсоткового співвідношення до 50%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 як судді у відставці до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 76%, виходячи з фактичного стажу 33 роки 09 місяців та 04 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи із 76% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посади, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виключення ОСОБА_1 зі стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період проходження строкової військової служби 03 роки 03 дні, половину строку навчання у вищому навчальному закладі 02 роки 05 місяців 03 дні, а також періоду роботи на посадах в органах прокуратури 10 років 02 місяці 04 дні, що призвело до зменшення відсоткового співвідношення до 50%. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 , як судді у відставці, до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби 03 роки 03 дні, половину строку навчання у вищому навчальному закладі 02 роки 05 місяців 03 дні, а також періоду роботи на посадах в органах прокуратури 10 років 02 місяці 04 дні. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи із 76% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1816,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2020 в адміністративній справі № 280/5350/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.03.2020 № 24 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі Довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2020 № 06-47-63. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі Довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2020 № 06-47-63 з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2020 в адміністративній справі № 280/5350/20 управлінням Пенсійного фонду України здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 19.02.2020 та в результаті такого перерахунку зменшено відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання до 50%.

У зв`язку з зазначеними обставинами, ОСОБА_1 направив до Управління звернення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 09.03.2021 № 2640-2119/Ф-02/8-0800/21 надало відповідь, відповідно до якої стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді з 21.06.1982 по 24.02.1989 та з 11.05.1999 по 29.10.2010 складає 18 років 01 місяць 24 дні. Підстав для зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи в органах прокуратури України немає, оскільки це суперечить вимогам ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Враховуючи вищезазначене, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено у розмірі 50 відсотків від суддівської винагороди, зазначеної у довідці.

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування окремих періодів роботи до стажу, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що на момент виходу ОСОБА_1 у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 135 Закону України № 2453-VI суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до положень частини 1 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI в редакції, чинній до 28 березня 2015 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювалися Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом 2 частини 4 цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Крім того, згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (яка діяла одночасно із Законом № 2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України № 584/95 від 10.07.1995 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (стаття втратила чинність 20.03.2008), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 працював на посаді судді з 21.06.1982 по 24.02.1989 та з 11.05.1999 по 29.10.2010, тобто стаж роботи позивача на посаді судді у вказаний період становив більше 10 років, до стажу роботи, який дає право на відставку, має зараховуватися половина строку навчання останнього за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, календарний період проходження строкової військової служби, а також робота в органах прокуратури.

Із матеріалів справи судом встановлено, що до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, належить враховувати, крім роботи на посаді судді, календарний період проходження строкової військової служби з 11.05.1975 по 14.05.1978, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі з 21.08.1979 по 27.06.1984 та період роботи на посадах в органах прокуратури з 06.03.1989 по 10.05.1999.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з абз. 9 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 21.08.1979 по 27.06.1984 навчався за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі.

Проте 21.06.1982 ОСОБА_1 був зарахований на посаду народного судді Западнодвинського районного народного суду.

Таким чином, половина строку навчання ОСОБА_1 за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі мала враховуватися за період з 21.08.1979 по 20.06.1982, тобто до обрання на посаду народного судді. При цьому суд враховує, що період з 21.06.1982 враховано позивачеві як стаж трудової діяльності.

Отже, половина строку навчання ОСОБА_1 за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі складає 01 рік 05 місяців, а тому загальний стаж роботи ОСОБА_1 , який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці, становить 32 роки 09 місяців 01 день.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи із 76% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посади, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відсоток розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді визначений на підставі частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (з урахуванням пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016).

Підпунктом 1 пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016 визначено: частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Отже, маючи 32 роки 09 місяців 01 день суддівського стажу, позивач згідно з частиною 3 статті 141 Закону від 07.07.2010 № 2453-VI мав право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Проте Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII визначені інші вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:

- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII);

- базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції) (ч.3, 4 ст.135 Закону № 1402-VIII).

Враховуючи положення ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII та суддівський стаж позивача (повних 32 роки роботи на посаді судді), з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 74 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами адміністративної справи, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2020 в адміністративній справі № 280/5350/20, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді здійснено виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Проте, як встановлено судом, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає останньому право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, становить повних 32 роки.

Отже, при визначенні ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсоткове значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, становить 74%, а саме: 50% (20 років роботи на посаді судді) + 12*2% (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років).

За таких обставин суд доходить висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди є протиправними, а позовні вимоги щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, проте неправильно застосовано окремі положення норм матеріального права, у зв`язку з чим судове рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року в адміністративній справі № 280/3605/21 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виключення ОСОБА_1 зі стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період проходження строкової військової служби 03 роки 03 дні, половину строку навчання у вищому навчальному закладі 01 рік 05 місяців, а також періоду роботи на посадах в органах прокуратури 10 років 02 місяці 04 дні, що призвело до зменшення відсоткового співвідношення до 50%.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 , як судді у відставці, до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби 03 роки 03 дні, половину строку навчання у вищому навчальному закладі 01 рік 05 місяців, а також періоду роботи на посадах в органах прокуратури 10 років 02 місяці 04 дні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи із 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1816 (одна тисячі вісімсот шістнадцять) 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили з 30 листопада 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повна постанова складена 30 листопада 2021 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров