Справа № 340/4116/21
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4116/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 )
до відповідача: Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, яка передбачена постановою КМУ №702 від 01.02.2012 р. та ч.4 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за період з 2015 по 2019 роки;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, яка передбачена постановою КМУ №702 від 01.02.2012 р. та ч.4 ст.10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей за період з 2015 по 2019 роки.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.13-14).

Позов мотивовано тим, що під час звільнення позивачу не виплачено грошову компенсацію за 2015-2019 роки, передбаченої ч.4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" згідно якої військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву. Лише вказав, що позивач за період проходження служби на посадах, виконання обов`язків військової служби на яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я тривалістю: 2016 рік - 10 днів, 2017 рік - 10 днів, 2018 рік - 10 днів, 2019 рік - 10 днів, 2020 рік - 10 днів не використав (а.с.23).

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України на посаді, виконання обов`язків військової служби за якою пов`язано з підвищенням нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я: старший льотчик - штурман, старший лейтенант.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 22.04.2020 р. №86 (по стройовій частині) позивача з 22.04.2020 р. виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення (а.с.6).

Представником позивача подано до командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України адвокатський запит від 25.06.2021 р. №409 щодо надання інформації чи надавалася ОСОБА_2 додаткова відпустка передбачена п.4 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2013-2020 роки і чи виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні такої відпустки (а.с.8).

Листом від 02.07.2021 р. за №69/12-1915 військова частина НОМЕР_2 повідомила, що ОСОБА_2 за період проходження військової служби на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищенням нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я щорічна додаткова відпустка, яка передбачена постановою КМУ від 01.08.2012 р. №702 за 2013-2020 роки не надавалась та грошова компенсація за невикористані дні даної відпустки не виплачувалась (а.с.9).

Зазначений факт відповідачем не заперечується.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч.4 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-ХІІ) військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.

Перелік місцевостей з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання щорічної додаткової відпустки, передбаченої абзацом першим цього пункту та іншими законами, щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення надається за однією з підстав за вибором військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 (далі Постанова №702) затверджено, зокрема, переліки військових посад Національної гвардії, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку, згідно з додатком 3.

Додатком 3 Постанови №702 визначено Перелік військових посад Національної гвардії, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я.

Пунктами 183-206 Додатку 3 Постанови №702, визначено посади військовослужбовців льотного складу, які беруть участь у підготовці та проведенні польотів. Для даної категорії військовослужбовців встановлено максимальну тривалість щорічної додаткової відпустки 10 календарних днів.

Згідно з п. 6 Додатку 6 Постанови №702, додаткова відпустка військовослужбовцям, зазначеним у пунктах 183-206 додатка 3 Постанови №702, надається пропорційно виконаним річним нормам нальоту, які встановлюються Головним управлінням Національної гвардії.

Відповідно до п.1 Річних норм нальоту годин для льотного складу авіаційного персоналу Національної гвардії України, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 лютого 2019 року №90 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2019 р. за №190/33161, річні норми нальоту годин на літаках і вертольотах з реактивними та турбогвинтовими двигунами, за умови виконання яких вислуга років для призначення пенсії обчислюється на пільгових умовах, становлять: на військово-транспортних і транспортних літаках - 20 годин; на вертольотах - 15 годин.

Як встановлено судом, позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді старшого льотчика-штурмана, виконання обов`язків військової служби за якою пов`язано з підвищенням нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я.

Зі змісту льотної книжки, копія якої надана до матеріалів справи позивачем, судом встановлено, що позивач мав такий наліт за годинами на МІ-8: в 2015 році - 39,09 год.; в 2016 році - 54,45 год.; в 2017 році - 69,03 год.; в 2018 році - 63,37 год.; в 2019 році - 65,15 год.; в 2020 році - 18,07 год. (а.с.7 зв.).

Отже позивач, будучи військовослужбовцем, займаючи посаду, визначену додатком 3 до Постанови №702, що відповідачем не заперечується, мав право на щорічну додаткову відпустку відповідно до ч.4 ст.10-1 Закону № 2011-ХІІ за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за 2015-2019 роки.

При цьому, положення абз. 3 ч. 14 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачають, що у рік звільнення зазначених в абзацах 1 та вказаного пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності щодо невиплати позивачу компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч.4 ст.10-1 Закону №2011-ХІІ.

Між тим, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі додаткової.

Так, норми Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не обмежують та не припиняють право військовослужбовця на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.

Тобто, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої ч.4 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702.

Припинення надання відпустки на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку, яке (тобто, право на відпустку) може бути реалізовано у один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати не визначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі викладеного суд, враховуючи особливості, передбачені ч.2 ст.9 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористану позивачем додаткову відпустку за 2015-2019 роки підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даною позовною заявою позивач сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с.11), а тому ці витрати слід присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2015-2019 роки.

3.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2015-2019 роки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 30.11.2021 року у зв`язку з перебуванням судді Дегтярьової С.В. у відпустці, на лікарняному та проходженням курсу підтримання кваліфікації суддів адміністративних судів в період з 16.08.2021 року по 17.09.2021 року включно, та у період з 11.11.2021 року по 26.11.2021 року включно, а також значним навантаження через велику кількість позовів, що надходять до суду.
Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова