Справа № 569/6955/21
Суддя: Тимощук О. Я.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6955/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Тимощука О.Я., pозглянувши в порядку письмового провадження в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Васильєвої Юлії Ренатівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Васильєвої Юлії Ренатівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, винесену Інспектором взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Васильєвою Юлією Ренатівною про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 27.03.2021 року постановою серії ДПО 18 № 714085 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1 020 грн. 00 коп.

Згідно постанови, 27.03.2021 року о 17 год. 04 хв., позивач керував транспортним засобом TOYOTA HIGHLANDAR д.н.з. НОМЕР_1 в м. Рівне по вул. Макарова, 23, не перебуваючи особою визначеною Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України», а також не перевозячи таких осіб, здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу у місці, що позначено відповідною дорожньою розміткою 1.30, на якому дозволено зупинку (стоянку) лише транспортного засобу, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, чим порушив д. 2 р. 34 п. 15.1 ПДР.

Вказує, що в цей день він разом із дружиною та дітьми приїхали до ТЦ «Екватор», що розташований в м. Рівне по вул. Макарова, 23. Серед пасажирів був, зокрема і син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки вільних місць для паркування не було, а тому був змушений зупинити свій транспортний засіб, де була наявна горизонтальна розмітка місця для інвалідів. Після чого до нього підійшли працівники поліції, в ході розмови ними було повідомлено, що він порушив правила дорожнього руху. Дружина з дітьми пішли до ТЦ «Екватор», а він залишився для з`ясування всіх обставин. В подальшому, працівниками поліції йому було вручено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а щодо відібрання у нього пояснень останніми було відмовлено.

Зазначає, що його син ОСОБА_2 має захворювання атопічний дерматит розповсюджений, часторецидивуючий перебіг з біопсуючим свербінням, резистентний до лікування. Через наявність даного захворювання згідно медичного висновку № 46 на дитину інваліда з дитинства віком до 18 років від 22.05.2019 року, вважає, що на його дитину поширюються соціальні гарантії, зокрема, і те, що він мав право зробити стоянку (зупинку) транспортного засобу на горизонтальній розмітці позначеній п. 1.30.

Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною, крім того позивач вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 23.11.2021 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином. 03.08.2021 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подала відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. В якості доказу вчинення правопорушення до відзиву долучила фотоматеріали.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явились у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 714085 від 27.03.2021 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом TOYOTA HIGHLANDAR д.н.з. НОМЕР_1 в м. Рівне по вул. Макарова, 23, не перебуваючи особою визначеною Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України», а також не перевозячи таких осіб, здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу у місці, що позначено відповідною дорожньою розміткою 1.30, на якому дозволено зупинку (стоянку) лише транспортного засобу, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, чим порушив д. 2 р. 34 п. 15.1 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови серії ДПО 18 № 714085 від 27.03.2021 року, винесеної інспектором взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Васильєвою Ю.Р. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 020 грн.

Відповідно до п. 15.1 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судом встановлено, що позивачем було здійснено зупинку транспортного засобу біля ТЦ «Екватор» в м. Рівне по вул. Макарова, 23, а саме на паркувальному майданчику, призначеному для зупинки (стоянки) транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в зв`язку із перевезенням дитини, яка має інвалідність.

З долученої до матеріалів справи копії корінця медичного висновку № 46 на дитину (підлітка) інваліда з дитинства віком до 18 років від 22.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною-інвалідом, його захворювання відповідають розділу VIII пункту 1 підпункту 1.3 «Переліку медичних показів, які дають право на отримання соціальної пенсії дітям-інвалідам до 16 років», затвердженої наказом МОЗ України № 454/471/516 від 08.11.01 року.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», що набув чинності 07.11.2015 року, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачених ч. 6 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

Частиною 6 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку, зокрема, зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю».

Суд приходить до переконання, що викладені в постанові ДПО 18 № 714085 від 27.03.2021 інспектором взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Васильєвою Ю.Р. обставини не в повній мірі відповідають диспозиції ч. 6 ст. 122 КУпАП України, а саме, у вищевказаній постанові не зазначено обставини щодо відсутності у водія інвалідності або не перевезення ним осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки).

Відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення виключає склад адміністративного правопорушення у діях позивача в цілому.

У відповідності до вимог ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, позивач перевозив дитину-інваліда, в зв`язку з чим відноситься до кола осіб, які звільняються від відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП за зупинку на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю чи особи, що перевозять осіб із інвалідністю, а тому суд вважає, що вказані обставини виключають з дій позивача об`єктивну частину складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП,

Крім того, суд зазначає, що диспозиція ч. 6 ст. 122 КУпАП є бланкетною, вказує на порушення певних правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху, та передбачає відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки).

У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 714085 від 27.03.2021 року була винесена з порушенням діючого законодавства, є незаконною та підлягає скасуванню, а тому, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 6, 9, 10, 19, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 714085 від 27.03.2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.