Справа № 160/14362/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
1) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 11.07.1994 року по 04.07.1994 року періоду отримання допомоги по безробіттю з 06.11.2007 року по 16.03.2008 року;
- у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 періоду роботи з 17.03.2008 року по 31.10.2010 року машиністом крана виробничої дільниці збагачення руди рудозбагачувальної фабрики №2 у ПрАТ «Північний ГЗК»;
- у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 періоду роботи з 01.11.2010 року 02.04.2012 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди дробильної фабрики №1 у ПрАТ «Північний ГЗК», з 03.04.2012 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ «Промисловий ремонт», з 01.02.2017 року по 29.06.2017 року машиністом крана виробничої дільниці з ремонту устаткування №4 в ТОВ «Промислові ремонти»;
- у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п.«а» ст.13 Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахування рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року на підставі заяви про призначення пенсії №135 від 11.05.2021 року;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 11.07.1994 року по 04.07.1994 року періоду отримання допомоги по безробіттю з 06.11.2007 року по 16.03.2008 року;
- зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 періоду роботи з 17.03.2008 року по 31.10.2010 року машиністом крана виробничої дільниці збагачення руди рудозбагачувальної фабрики №2 у ПрАТ «Північний ГЗК»;
- зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 періоду роботи з 01.11.2010 року 02.04.2012 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди дробильної фабрики №1 у ПрАТ «Північний ГЗК», з 03.04.2012 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 у ТОВ «Промисловий ремонт», з 01.02.2017 року по 29.06.2017 року машиністом крана виробничої дільниці з ремонту устаткування №4 в ТОВ «Промислові ремонти»;
- з 15.05.2021 року призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п.«а» ст.13 Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахування рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року на підставі заяви про призначення пенсії №135 від 11.05.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 2 березня 2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ).
Представник позивача послалася на те, що набуття нею права на призначення згаданої пенсії підтверджується Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, яким зміни до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ щодо збільшення пенсійного віку, внесені Законом № 213-VІІІ, були визнані неконституційними.
Проте, відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, посилаючись на пункт 2 частини другої статті 114 Закону.
Крім того, представник позивача вказував про протиправне не зарахування до стажу позивача окремих періодів її діяльності.
20.08.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
21.09.2021 року відповідачем надано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Розділу XIV-1 Закону України № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайнятті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць -після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, враховуючи той факт, що позивач звернулась до органу Пенсійного фонду України у віці що не дає, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 на день звернення, у останньої відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, саме через відсутність необхідного віку.
Щодо не зарахування періодів роботи позивача до її стажу, представник відповідача зазначав про таке.
Згідно записів №1-3 трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 :
з 11.07.1994 - прийнята тимчасово кухарем 4р-ду їдальні №1 (запис внесено на підставі наказу №169-к від 11.07.1994);
з 01.09.1994 - переведена кухарем 4р-ду їдальні СШ №40 (запис внесено на підставі наказу №205);
25.10.1999 контракт скасований (запис внесено на підставі наказу №19 від 25.10.1999).
Трудова книжка НОМЕР_2 від 01.09.1994 не була взята до уваги при зарахуванні страхового стажу, оскільки вона не завірена належним чином згідно з пунктом 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (не читається печатка).
Щодо не зарахування періоду роботи позивача з 06.11.2007 року по 16.03.2008 року представником відповідача зазначено, що за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу в матеріалах пенсійної справи (форма ОК-5), інформація про сплату внесків за період з 06.11.2007 по 16.03.2008 відсутня, відповідно, для зарахування вищезазначеного періоду роботи до страхового стажу немає законних підстав.
Щодо зарахування до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоду роботи з 17.03.2008 по 31.10.2010 та зарахування до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 періодів роботи з 01.11.2010 по 02.04.2012, з 03.04.2012 по 31.01.2017 та з 01.02.2017 по 29.06.2017 представником відповідача зазначено, що в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 за спірні періоди роботи відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 та №2, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи, про зайнятість позивача на вказаних роботах повний робочий день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, про проведення атестації робочого місця за умовами праці.
Крім того, як вказав представник відповідача, до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано період роботи позивача з 01.02.2017 по 29.06.2017 згідно довідки №3/24/7 від 15.04.2021, виданої ТОВ "Промислові ремонти", через відсутність атестації протягом певного періоду роботи позивача.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що 11.05.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до якої, просила:
- зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 року періоди роботи з 01.11.2010 року по 02.04.2012 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди дробильної фабрики №1 в ПАТ «ПівнГЗК», з 03.04.2012 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 в ТОВ «Промисловий ремонт», з 01.02.2017 року по 31.03.2021 року машиністом крана виробничої дільниці з ремонту устаткування №4 в ТОВ «Промислові ремонти»;
- з 15 травня 2021 року призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.05.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії, з огляду зокрема на таке:
За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страховий стаж на дату звернення (11.05.2021) становить 29 років 11 місяців 28 днів, у тому числі робота за Списком №1-3 роки 7 місяців.
Отже, право на пенсію за віком на пільгових умовах відсутнє відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"
До стажу роботи за Списком №1 зараховано період з 30.06.2017 по 31.12.2020 відповідно до довідки від 15.04.2021 № 3/24/07, виданої ТОВ «Промислові ремонти» ремонтне управління - 3» (за виключенням періоду з 01.01.2021 по 31.03.2021, так як в індивідуальних відомостях про застраховану особу (ОК-5) сплата страхових внесків на дату надання заяви 11.05.2021 відсутня).
Трудова книжка НОМЕР_2 від 01.09.1994 не була взята до уваги при зарахуванні страхового стажу, оскільки вона не завірена належним чином згідно з пунктом 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціальної захисту населення України від 29.07.1993 №58.
До пільгового стажу по Списку № 1 та Списку № 2 не зараховано період робота з 17.03.2008 по 31.10.2010 по Списку №2 - 2 роки 7 місяців 4 дні, з 01.11.2010 по 02.04.2012 по Списку № 1 - 1 рік 5 місяців та період робота з 03.04.2012 по 31.01.2017 по Списку №1 - 4 роки 9 місяців 25 днів, в зв`язку з там, що до довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.04.2021 № 222, виданої ПАТ "Північним гірничо-збагачувальним комбінатом" та від 27.03.2017 № 3/32/07, виданої ТОВ "Промисловий ремонт" ремонтне управління -З", не надано наказів про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці.
Періоди навчання в ПТУ № 39 з 01.01.1991 по 30.06.1994, в Криворізькому професійно будівельному ліцеї з 01.09.2001 по 27.06.2003 зараховано відповідно до довідок від 30.04.2021 № 23, № 24 виданих Криворізьким професійно будівельним ліцеєм.
Догляд за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 05.07.1996 по 31.08.2001 зараховано до страхового стажу на підставі свідоцтв про народження дітей від 05.07.1996 серії НОМЕР_3 , від 22.02.1999 серії НОМЕР_4 .
Періоди робота з 28.06.2003 по 05.10.2007 в ВАТ "Регом" № 2, з 17.03.2008 по 02.04.2012 в ВАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", з 03.04.2012 по 31.01.2017 ТОВ 'Промисловий ремонт", з 01.02.2017 по 31.12.2020 ТОВ "Промремонти" зараховано до страхового стажу за даними, шо містяться з системі персоніфікованого обліку.
Додатково повідомлено, що на дату звернення ОСОБА_1 не досягла віку, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
16.06.2021 року ОСОБА_1 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до якої, просила:
- зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 року періоди роботи з 01.11.2010 року по 02.04.2012 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди дробильної фабрики №1 в ПАТ «ПівнГЗК», з 03.04.2012 року по 31.01.2017 року машиністом крана виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 в ТОВ «Промисловий ремонт», з 01.02.2017 року по 31.03.2021 року машиністом крана виробничої дільниці з ремонту устаткування №4 в ТОВ «Промислові ремонти»;
- зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 11.07.1994 року по 05.07.1999 року, період отримання допомоги до безробіттю з 06.11.2007 по 16.03.2008;
- з 15 травня 2021 року призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.07.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки ОСОБА_1 не досягла 50-річного віку, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
На час вирішення питання про призначення пенсії ОСОБА_1 виповнилось 45 років.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач і звернулась до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в чинні редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року N 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону № 1058-ІV.
При цьому, суд звертає увагу, що окрім іншого, відповідачем також було відмовлено позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу.
Як встановлено судом, виходячи зі змісту листа пенсійного органу від 31.05.2021 року, позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 01.01.2021 по 31.03.2021, так як в індивідуальних відомостях про застраховану особу (ОК-5) сплата страхових внесків на дату надання заяви 11.05.2021 відсутня.
Трудова книжка НОМЕР_2 від 01.09.1994 не була взята до уваги при зарахуванні страхового стажу, оскільки вона не завірена належним чином згідно з пунктом 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціальної захисту населення України від 29.07.1993 №58.
До пільгового стажу по Списку № 1 та Списку № 2 не зараховано період робота з 17.03.2008 по 31.10.2010 по Списку №2 - 2 роки 7 місяців 4 дні, з 01.11.2010 по 02.04.2012 по Списку № 1 - 1 рік 5 місяців та період робота з 03.04.2012 по 31.01.2017 по Списку №1 - 4 роки 9 місяців 25 днів, в зв`язку з там, що до довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.04.2021 № 222, виданої ПАТ "Північним гірничо-збагачувальним комбінатом" та від 27.03.2017 № 3/32/07, виданої ТОВ "Промисловий ремонт" ремонтне управління -З", не надано наказів про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці.
Щодо доводів не зараховування пенсійним органом до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.2021 по 31.03.2021, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу (ОК-5) сплата страхових внесків на дату надання заяви 11.05.2021 відсутня, суд вказує на наступне.
Згідно частини 1 ст. 21 Закону № 1058-IV, з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять, крім іншого, від роботодавців.
На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки (ч. 2 ст. 21 Закону № 1058-IV).
З п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону № 1058-IV вбачається, що відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV).
В ст. 24 "Періоди, з яких складається страховий стаж" Закону № 1058-IV зазначено:
"1. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
2. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
4. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом."
Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що для обчислення пенсії позивачу відповідач повинен враховувати страховий стаж, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а не періоди роботи (трудовий стаж) з 01.01.2004.
Матеріалами справи встановлено та позивачем не спростовано факту відсутності інформації в системі персоніфікованого обліку про нараховану заробітну плату та сплату страхових внесків за період з 01.01.2021 по 31.03.2021.
Враховуючи той факт, що з 2004 року при обчислення пенсії позивачу відповідач повинен враховувати страховий стаж, що містяться в системі персоніфікованого обліку, суд вказує, що сама по собі наявність запису у трудовій книжці позивача не може підтвердити фактичне існування трудових відносин між позивачем та тим підприємством, на якому вона працювала без уточнюючих довідок (про нарахування заробітної плати за спірний період, відрахування ЄСВ за спірний період, звітність підприємства з ЄСВ за спірний період)
З огляду на вказані норми діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу в зарахуванні спірного періоду роботи з 01.01.2021 по 31.03.2021, на момент розгляду її заяви, діяв правомірно та обґрунтовано.
Щодо доводів не зараховування пенсійним органом до пільгового стажу періодів роботи з 17.03.2008 по 31.10.2010 по Списку №2 - 2 роки 7 місяців 4 дні, з 01.11.2010 по 02.04.2012 по Списку № 1 - 1 рік 5 місяців та період робота з 03.04.2012 по 31.01.2017 по Списку №1 - 4 роки 9 місяців 25 днів, в зв`язку з там, що до довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.04.2021 № 222, виданої ПАТ "Північним гірничо-збагачувальним комбінатом" та від 27.03.2017 № 3/32/07, виданої ТОВ "Промисловий ремонт" ремонтне управління -З", не надано наказів про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці, суд зазначає про таке.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. № 637.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Так, з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , копія якої міститься в матеріалах справи, слідує, що ОСОБА_1 у періоди:
з 17.03.2008 по 31.10.2010 - займала посаду машиністу крана виробничої дільниці дроблення руди дробильної фабрики 3 розряду
з 01.11.2010 по 02.04.2012 - займала посаду машиністу крана виробничої дільниці дроблення руди дробильної фабрики 5 розряду
з 03.04.2012 по 31.01.2017 - займала посаду машиністу крана виробничої дільниці дроблення руди дробильної фабрики 5 розряду
Вказане також не заперечується відповідачем, однак у зв`язку із відсутністю наказів про проведення атестації у спірні періоди, відповідачем не зараховано вказаний період роботи позивача до пільгового стажу.
За змістом приписів п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442(далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці(надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно з п. 2 Порядку № 442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку № 442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, складі повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Відповідно до п. 10 Порядку № 442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, п. 11 Порядку № 442 передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.
Пунктом 4.2 Порядку № 383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 2, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками), за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку № 442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п. 4 Порядку № 442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 у справі № 679/774/16-а.
Таким чином, враховуючи те, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 містить всі необхідні відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 , суд доходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не враховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 17.03.2008 по 31.10.2010 по Списку №2 - 2 роки 7 місяців 4 дні, з 01.11.2010 по 02.04.2012 по Списку № 1 - 1 рік 5 місяців та період робота з 03.04.2012 по 31.01.2017 по Списку №1 - 4 роки 9 місяців 25 днів.
Відтак, суд доходить висновку, що доводи пенсійного органу щодо не зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу позивача є необґрунтованими та безпідставними, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні вказаних періодів роботи до пільгового стажу позивача - протиправною.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Виходячи із вказаного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 17.03.2008 по 31.10.2010 по Списку №2 - 2 роки 7 місяців 4 дні, з 01.11.2010 по 02.04.2012 по Списку № 1 - 1 рік 5 місяців та період робота з 03.04.2012 по 31.01.2017 по Списку №1 - 4 роки 9 місяців 25 днів.
При цьому, суд зауважує, що пільговий стаж ОСОБА_1 за період роботи з 01.11.2010 по 02.04.2012 по Списку № 1 - 1 рік 5 місяців та період робота з 03.04.2012 по 31.01.2017 по Списку №1 - 4 роки 9 місяців 25 днів.
За змістом листа пенсійного органу позивач мала страховий стаж роботи на пільгових умовах за списком № 1 - 3 роки 7 місяців.
Відтак, враховуючи те, що до пільгового стажу позивача підлягає зарахуванню періоди роботи з 01.11.2010 по 02.04.2012 по Списку № 1 - 1 рік 5 місяців та період робота з 03.04.2012 по 31.01.2017 по Списку №1 - 4 роки 9 місяців 25 днів, суд вказує, що пільговий стаж позивача за списком №1 складає 9 років 9 місяців 25 днів.
Таким чином, суд доходить висновку, що відмова пенсійного органу в призначенні ОСОБА_1 , яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 45 років, мала страховий стаж роботи 29 років 11 місяців 28 днів, у тому числі на пільгових умовах за списком № 1 - 9 років 9 місяців 25 днів (з урахуванням висновків суду), а тому відмова відповідача у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах за віком, з посиланням на недосягнення нею 50-річного пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, та відсутністю необхідного пільгового стажу є протиправною.
А тому, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_1 набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, а отже, в цій частині позов підлягає задоволенню.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у справі №360/3611/20.
В той же час, щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу інші період роботи, вказані позивачем у позовних вимогах, суд зазначає про їх передчасність та безпідставність, оскільки спірними рішеннями пенсійного органу не вирішувалось питання щодо страхового стажу роботи позивача, визначеному у решті позовних вимог.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 17.03.2008 по 31.10.2010 по Списку №2 - 2 роки 7 місяців 4 дні, з 01.11.2010 по 02.04.2012 по Списку № 1 - 1 рік 5 місяців та період робота з 03.04.2012 по 31.01.2017 по Списку №1 - 4 роки 9 місяців 25 днів.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 15.05.2021 року призначити ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п.«а» ст.13 Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахування рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський