Справа № 520/18894/2020
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 р. Справа № 520/18894/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 (головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В.) по справі № 520/18894/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 6587 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.12.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 01.11.1992 по 26.03.2001 за професією терміст в цеху точного лиття ВАТ «Куп`янський ливарний завод» за Списком № 2 до страхового та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженого поставною Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 та відповідно до положень пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач безпідставно відмовив в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки надані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області документи належним чином підтверджують спірні періоди позивача на роботах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах; при цьому, його стаж на зазначених роботах є достатнім для призначення пенсії за віком.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 6587 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.12.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.11.1992 по 26.03.2001 за професією терміст в цеху точного лиття ВАТ «Куп`янський ливарний завод» за Списком № 2 до страхового та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженого поставною Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 та відповідно до положень пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.10.2020.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач) не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що стаж роботи позивача за професією терміст в цеху точного лиття ВАТ «Куп`янський ливарний завод» має вираховуватись від фактично відпрацьованого часу з огляду на неритмічність роботи підприємства. Враховуючи, що архівними документами підтверджується фактично відпрацьований час позивачем в шкідливих і важких умовах праці -4 роки 8 місяців 8 днів, тому відсутні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на недостатність пільгового стажу роботи.

Крім того, суд першої інстанції помилково зобов`язав пенсійний орган призначити позивачу пільгову пенсію, не врахувавши, що вказані повноваження відносяться до компетенції відповідача та є дискреційними.

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 22.10.2020 досяг 57-річного віку, що підтверджується відомостями паспорта (а.с. 7).

30.11.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 52).

Рішенням від 02.12.2020 № 6587 Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У рішенні також зазначено, що на підставі наданих документів, даних індивідуальних відомостей про застраховану особу та рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.11.2020 з урахуванням фактично відпрацьованого часу, загальний страховий стаж позивача складає 39 років 09 місяців 26 днів, в тому числі пільгового стажу за списком № 2 4 роки 8 місяців 8 днів (а.с. 37).

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення, оскільки позивач досяг необхідного пенсійного віку, а записами у трудовій книжці та архівними довідками підтверджується загальний страховий стаж та стаж роботи позивача на роботах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Враховуючи, що позивачем підтверджено наявність необхідного загального страхового та пільгового стажу роботи, суд першої інстанції зобов`язав відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника (далі - Порядок № 18-1).

Згідно п. 2 цього Порядку, його дія поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком.

Відповідно до п. 3 даного Порядку підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Судом встановлено, що позивачем було надано до пенсійного органу трудову книжку, архівні довідки ВАТ " Куп`янський ливарний завод", накази по Куп`янському ливарному заводу від 10.02.1986 № 46/кр, від 30.11.1995 № 151, від 11.06.1997 № 128-а, від 26.03.2001 № 143кр, особисту справу ОСОБА_2 , особисту картку форми Т-2, тарифікації архівного фонду.

Підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах слугувала відсутність необхідного загального та пільгового страхового стажу.

Судом першої інстанції досліджено надані позивачем документи, та встановлено, що в період з 01.11.1992 по 26.03.2001 ОСОБА_1 працював на Куп`янському ливарному заводі на посаді терміст в цеху точного лиття, згідно записів трудової книжки (а.с. 8). Вказаний запис засвідчений відповідними печатками підприємства і дефектів його вчинення не має, а отже відповідає вимогам пунктів 2.2, 2.4 п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58.

Займана позивачем посада "терміст" належала до посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно Списку № 2, що діяв період роботи позивача.

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ в Харківській області від 19.11.2020 № 224/11-20 зараховано період роботи позивача з 01.11.1992 по 26.02.2001 за професією терміст в цеху точного лиття за списком № 2 (з урахуванням фактично відпрацьованого часу) , у тому числі з урахуванням відомостей викладених в архівній довідці № 357 від 18.06.2020.

Наказом № 151 від 30.11.1995 по Куп`янському ордену Трудового Червоного прапору ливарному заводу впроваджено (тимчасово до скасування) з 1 грудня 1995 р. у всіх структурних підрозділах заводу облік часу роботи зі шкідливими умовами праці для всіх працівників, зайнятих на вказаних роботах та зазначено порядок обрахування пільгового стажу роботи при підготовці документів для оформлення льотної пенсії : «один календарный месяц за каждые 21 фактически отработанный рабочий день (при 8-часовой рабочей смене) или 14,5 выходов (при работе по двухсменному четырехбригадному графику), предварительно согласовав этот порядок с органами соцобеспечения» (а.с. 55).

Доводи апелянта щодо вирахування стажу роботи позивача за період з 01.11.1992 по 26.03.2001 з урахуванням фактично відпрацьованого часу, з посиланням на наказ № 151 від 30.11.1995 по підприємству, яким встановлено неритмічну роботу Куп`янського ливарного заводу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки даний наказ таких відомостей не містить.

Відповідно до п. 2 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. Пунктом 3 Порядку №383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

У разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні. (пункт 7 Порядку № 383).

Таким чином, застосування особливого порядку розрахунку стажу, на підставі пункту 7 Порядку № 383, можливе лише за неритмічної роботи підприємства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, архівним документом, що встановлює фактично відпрацьований час позивача є архівна довідка № 357 від 18.06.2020, яка охоплює період його роботи з січня 2000 р. по березень 2001 р. та не встановлює графіку роботи або кількості виходів (а.с. 56).

При цьому, інших документів щодо фактично відпрацьованого часу позивачем за період роботи з 1992 по грудень 1999 р. відповідачем не надано, а отже відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 у зазначений період працював не щоденно чи неповний робочий день.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що дані трудової книжки та архівних довідок, в тому числі довідок про розмір заробітної плати (а.с.13-15) не містять відомостей про переведення позивача на неповний робочий день, про надання відпустки без збереження заробітної плати, про переведення на іншу роботу, про відпустку у зв`язку з навчанням, або простій, а отже відповідачем безпідставно обраховано весь період перебування позивача на роботі із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 із урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Крім того, колегія суддів зауважує, що оскаржуване рішення містить лише посилання на те, що з урахуванням фактично відпрацьованого часу, загальний страховий стаж позивача складає 39 років 09 місяців 26 днів, в тому числі пільгового стажу за списком № 2 - 4 роки 8 місяців 8 днів.

При цьому, відповідачем не зазначено, який саме період роботи ним не враховано при обчисленні стажу роботи позивача, як і не містить посилань на первинні документи, на підставі яких зроблені такі висновки.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії не містить посилання на інформацію, або документи стосовно неритмічності роботи підприємства, зокрема на наказ № 151 від 30.11.1995, на який апелянт посилається в апеляційній скарзі, що в силу ч. 2 ст. 77 КАС України позбавляє права відповідача як суб`єкта владних повноважень посилатися на нього.

Враховуючи вищенаведене вірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення № 6587 від 02.12.2020 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.11.1992 по 26.03.2001 за професією терміст в цеху точного лиття ВАТ «Куп`янський ливарний завод» за Списком № 2.

Враховуючи, що станом на час звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії на віком на пільгових умовах ОСОБА_1 досяг 57-річного віку, здобув загальний страховий стаж не менше 30 років з них не менше 12 років 6 місяців роботи з шкідливими і важкими умовами праці, а отже набув права на отримання пільгової пенсії.

Щодо доводів апелянта про те, що право призначення пенсії покладено на пенсійний фонд, та є виключно його дискреційними повноваженнями.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію шодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідно до ч.1 ст.245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (п.п.2, 3, 10 ч.2 ст.245 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч.4 ст.245 КАС України).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2019 по справі № 227/3208/16-а.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивачем виконано всі передбачені законом умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а викладені відповідачем в оскаржуваному рішенні підстави для відмови у призначенні пенсії не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що з метою повного та ефективного захисту прав позивача слід зобов`язати пенсійний орган призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення за пенсією - з 23.10.2020.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 по справі № 520/18894/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова О.А. Спаскін