Справа № 702/632/21
Суддя: Жежер Ю. М.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 702/632/21
Провадження № 2 - а/702/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Жежер Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.

сторони - не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище у порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області департаменту патрульної поліції про скасування постанов про адміністративні правопорушення,

встановив:

Позивач 02.11.2021 звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову посилається на те, що 20.10.2021 він, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом (надалі ТЗ) в складі тягача марки Mercedes-Benz Atego (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки TAD JUMBO 20-2 (номерний знак НОМЕР_2 ).

20.10.2021 його зупинив поліцейський УПП у Вінницькій області ДПП лейтенант поліції Карасьов Михайло Михайлович (далі по тексту працівник поліції) та виніс відносно нього постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4929585 від 20.10.2021.

Відповідно до вище вказаної постанови він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «20.10.2021 р. о 20 год. 08 хв. водій керуючи т.з. з напівпричіпом TAD JUMBO 20-2 перевозив великогабаритний вантаж висота якого перевищує 4,5 м як написано в дозволі чим порушив п. 22 ПДР порушення правил проїзду великогабаритних Т/З автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Оскільки, в процесі складання постанови у нього не було можливості надати письмові пояснення, щодо наявності дозволу та дозвільних габаритів, це змусило його отримати постанови з метою їх оскарження у встановленому Законом порядку.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівники поліції не в повній мірі встановили необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надали працівники поліції не відповідають обставинам справи, тому ці постанови підлягають скасуванню.

20.10.2021 він здійснював перевезення вантажу, відповідно до узгодженого дозволу №2021-263 НГ від 11.10.2021 на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що діє з 12.10.2021 по 10.11.2021.

Під час зупинки та винесення оскаржуваної постанови ним були надані працівнику поліції для перевірки всі необхідні документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України, зокрема і дозвіл №2021-263 НГ від 11.10.2021.

Відповідно до вказаного дозволу, він має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина - 3,49 м., довжина - до 24 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою - до 35,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11 т. і вантаж може виступати за задній габарит ТЗ не більше 3,5 м.

Як вбачається він здійснював перевезення вантажу відповідно до погодженого з Національною Поліцією дозволу.

Поліцейські в постанові не вказали фактичні габарити ТЗ з вантажем, що могло б надати підстави вважати наявність порушення.

Також, працівником поліції не надано жодних доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу.

Отже, вище вищезазначене дає підстави дійти висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів перевищення ТЗ габаритних параметрів встановлених законом.

Докази того, що транспортний засіб, яким керував позивач належить чи не належить до категорії великогабаритних (акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів) в постанові відсутні.

Фактична зупинка ТЗ була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції, до того ж, вимірювання, з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням Порядку № 879.

На підставі вищезазначеного просить вважати, що перевірка габаритних розмірів ТЗ інспектором поліції та працівниками Укртрансбезпеки не виконувалась.

Вище вказане підтверджує, що матеріали справи не містять достатніх, належних доказів перевищення вантажем нормативно встановлених параметрів які потребують погодження маршруту.

Крім того у п.5 Постанови не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності- у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно Примітки до даної статті дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що поліцейським неправомірно було винесено відносно нього дану постанову, а тому вона являється незаконною та підлягає скасуванню через відсутність події і складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Враховуючи вищенаведене, вважає оскаржувану постанову незаконною, а отже такою, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Позивач просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4929585 від 20.10.2021, справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 та ч. 2 ст 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 20.10.2021 - закрити, судовий збір у сумі 454,00 покласти на відповідача.

16.11.2021 від відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області надійшов відзив, згідно з яким відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що вони є безпідставними, а також такими що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Під час патрулювання 20.10.2021 на а/д м 30, 370 км інспектором роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП Карасьовим Михайлом Михайловичем було зупинено вантажний сідловий тягач Mercedes-Benz Atego днз НОМЕР_1 з напівпричепом-TAD Jambo 20-2 днз НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_1 перевозив великогабаритний вантаж шириною більше 2,6 м без відповідного дозволу, погодженого з органами Національної Поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Встановивши всі обставини правопорушення, інспектором було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО № 4929585 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Вантаж, який перевозив водій був великогабаритним, оскільки був позначений відповідними розпізнавальними знаками і позначеннями.

Що стосується засобів вимірювальної техніки, керуючись ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів, у тому числі первинна повірка та затвердження типу засобів вимірювальної техніки, проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами.

Відповідно до Переліку категорій регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 04.06.2015 року № 374, рулетка не зазначена, як засіб, який підлягає періодичні повірці.

Керуючись Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду № 127/15580/18 від 20.09.2018 року просять суд врахувати, що процедурні порушення допущенні суб`єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності.

На думку відповідача оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною.

Ухвалою суду від 03.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Просив розгляд справи провести без його участі про що зазначив у позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Просить розглядати справу за відсутності представника, про що вказав у відзиві.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.10.2021 поліцейським бат 1 рота 2 УПП у Вінницькій обл. ДПП лейтенант поліції Карасьовим М.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4929585 відносно ОСОБА_1 .

Згідно змісту оскаржуваної постанови 20.10.2021 20:08:20 водій керуючи т.з. із напівпричіпом TAD JUMBO 20-2, перевозив великогабаритний вантаж висота якого перевищує 4,5 м як написано в дозволі, чим порушив п. 22 ПДР - Порушення правил проїзду великогабаритних Т/З автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП за що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн (а.с. 9).

Таким чином, судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за обставин зазначених у постанові про адміністративне правопорушення.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь- які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами.

З приводу габаритно-вагового контролю транспортного засобу суд зазначає наступне.

У ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок № 879), передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Згідно п.п 6 п. 2 Порядку № 879 місце здійснення габаритно-вагового контролю це спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Таким чином, вказаним Порядком № 879 передбачено місцем здійснення габаритно-вагового контролю лише спеціально облаштовані стаціонарні або пересувні пункти, які повинні відповідати спеціальним вимогам (п.п. 7, 8 п. 2 Порядку).

Порядок № 1007/1207 визначає процедуру габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів на автомобільних дорогах загального користування за допомогою стаціонарних чи пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом.

У пункті габаритно-вагового контролю транспортний засіб перевіряється на відповідність вимогам пункту 22.5 ПДР.

Таким чином, у працівників поліції поза межами стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю відсутні повноваження щодо здійснення габаритно-вагового контролю, а при наявності підозри щодо порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів працівники поліції зобов`язані направити водія до пересувного чи стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю транспортний засіб.

Відповідно до п.22.5 ПДР України: «За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один із їх габаритів перевищує зависотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м)…».

З досліджених судом доказів вбачається, що поліцейський в оскаржуваній постанові вказав: «перевозив великогабаритний вантаж висота якого перевищує 4,5 м як написано в дозволі». Відповідно до Дозволу № 2021-263 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (а.с.16), дозволена висота 4,49 м, даних за якими було виявлено перевищення норм зазначених у Дозволі, таких як: довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, суду не надано.

Натомість, представником відповідача суду надано диск з відеозаписом події, згідно якого, працівниками поліції за допомогою рулетки здійснювалась перевірка висоти вантажу відповідності даним зазначеним у дозволі. У відзиві представником відповідача зазначено, що під час патрулювання 20.10.2021 року А/Д м 30 370 км. інспектором роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП Карасьовим Михайлом Михйловичем було зупинено вантажний сідловий тягач Mercedes-Benz Atego днз НОМЕР_1 з напівпричепом-TAD Jambo 20-2 днз НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_1 перевозив великогабаритний вантаж шириною більше 2,6 м без відповідного дозволу, погодженого з органами Національної Поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Проте, в оскаржуваній постанові водія притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення висоти вантажу. Тобто, заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву від 08.11.2021 не відповідають фактичним обставинам справи, що викладені у постанові серії ЕАО № 4929585 від 20.10.2021 та які оскаржує позивач.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача і відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили, що габарити вантажу дійсно перевищували встановлені дозволом.

Відповідно до п. 12, 13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

На відеозаписі, наданому представником відповідача вбачається, що працівники поліції проводили заміри вантажу самостійно за допомогою рулетки, що не відповідає вимогам до спеціальних технічних засобів, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів (пп.5 п. 2 Порядку).

Таким чином, відповідачем не надано суду доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за порушення правил проїзду великогабаритних транспортних засобів, а саме перевозив великогабаритний вантаж, висота якого перевищує 4,5 м як написано в дозволі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 11 вересня 2019 року № 54-IX, який набрав чинності 25.09.2019 року, статтю 132-1 КУпАП доповнено частиною другою та приміткою.

Так, частина друга статті 132-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до примітки до ст. 132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Тобто, в вину позивача ставиться вчинення правопорушень, пов`язаних з перевищенням габаритних параметрів транспортного засобу.

Однак, відповідно до Примітки до ст. 132-1 КУпАП, в редакції станом на 20.10.2021, тобто на дату винесення постанови, дія частини першої цієї статті не поширювалась на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, який передбачений ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у діях водія ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю.

У резолютивній частині позовної заяви позивач, крім вимог про закриття справи за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, просить справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити. У задоволенні позовних вимог в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4929585 від 20.10.2021 відносно ОСОБА_1 складена за ч.1 ст.132-1 КУпАП, інших постанов матеріали справи не місять.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн, згідно квитанції № 56463905 від 27.10.2021, тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області.

Керуючись ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4929585 від 20.10.2021 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 згідно постанови серії ЕАО № 4929585 від 20.10.2021 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Вінницької області на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований с.Сатанівка Уманського району Черкаської області.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області місцезнаходження: вул. Ботанічна, 24, м.Вінниця Вінницької області.

Суддя Ю.М. Жежер