Справа № 400/3875/21
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

29 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 400/3875/21

адміністративне провадження № К/9901/40766/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року (суддя Біоносенка В.В.) та

постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року (колегія у складі суддів Кравця О.О., Зуєвої Л.Є., Коваля М.П.)

у справі № 400/3875/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

31.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - ГУ ПФ України в Миколаївській області; відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення йому відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із 82 % до 52 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити йому з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у відставці, виходячи із 82 % суддівської винагороди судді на підставі довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 27.02.2020 № 7/1-488/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 15.07.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021, відмовив у задоволенні позову.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на відсутність висновку Верховного Суду у питанні відсоткового значення суддівської винагороди для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Відповідач при перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на виконання судового рішення, з урахуванням збільшення розміру суддівської винагороди відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 27.02.2020 № 7/1-488/20 змінив відсоткове значення розміру довічного грошового утримання із 82 % до 52 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Закони, чинні на момент призначення йому довічного грошового утримання судді у відставці до перерахунку у 2020 році не передбачали зменшення відсотку від суддівської винагороди. У постанові Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.03.2015, яка набрала законної сили, встановлено йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82 % суддівської винагороди; тому не може переглянуто поза межами судочинства. При вирішенні спору суди попередніх інстанцій застосували висновки, висловлені Верховним Судом у справі № 620/5437/20 у неподібних правовідносинах.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржується рішення територіального органу Пенсійного фонду України щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Спір у цій справі не відноситься до категорії справ, визначених у ч. 4 ст. 257 КАС України.

Тому, Миколаївський окружний адміністративний суд в ухвалі від 07.06.2021 про відкриття провадження мав процесуальні підстави віднести цю справу до справ незначної складності та надалі здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Проте, ОСОБА_1 у касаційній скарзі не визначає проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI), Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) чи інших норм матеріального та / чи процесуального права; не обґрунтовує наявність значного суспільного інтересу чи виняткове для нього значення цієї справи.

Тому, Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає обставин, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, ОСОБА_1 визначає підставу касаційного оскарження, передбачену п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України.

Верховний Суд у постанові від 24.09.2021 у справі № 620/5437/20 викладав висновок щодо застосування норм права у питанні визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, призначеного згідно із Законом № 2453-VI, при проведенні перерахунку такого утримання відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII, які зводяться до того, що: «<…> чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402- VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону № 1402- VIII.

<…> перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.».

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 відповідно до такого висновку щодо застосування норм Законів № 2453-VI, № 1402-VIII у подібних правовідносинах та Суд не вбачає у цій справі підстав для відступу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 400/3875/21.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя І.В. Желєзний