Справа № 160/1131/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 160/1131/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Служби безпеки України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року (головуючий суддя Тулянцева І.В.)

у справі № 160/1131/21

за позовом ОСОБА_1

до Служби безпеки України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Служби безпеки України, в якому просив:

- визнати протиправними дії Служби безпеки України, які виразилися в бездіяльності Служби безпеки України з невиплати ОСОБА_1 за період проходження військової служби в Службі безпеки України як військовослужбовцю Служби безпеки України, грошового забезпечення з 30.08.2017 року до 09.04.2020 моменту звільнення з військової служби ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням контракту згідно наказу СБ №52-ос/дск від 09.04.2020;

- стягнути зі Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 , звільненого з військової служби як військовослужбовця Служби безпеки України, згідно наказу СБ № 52-ос/дск від 09.04.2020 у зв`язку з закінченням контракту, грошове забезпечення, починаючи з 30.08.2017 до 09.04.2020 до закінчення контракту;

- зобов`язати Службу безпеки України згідно пункту 3.5.1 Інструкції №35 про грошове забезпечення (затвердженої наказом СБ України від 23 січня 2008 року №35/ДСК та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 січня 2008 р. за № 71/14762) та абзацу четвертого пункту 6 глави 1 розділу IV Інструкції-515 (затвердженої наказом ЦУ СБ України від 10 квітня 2018 р. № 515/ДСК та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2018 р. за № 512/31964) про грошове забезпечення, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення згідно довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.08.2017 та станом на 01.03.2018, з 30.08.2017 до 09.04.2020 - моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби як військовослужбовця Служби безпеки України, згідно наказу Служби Безпеки України № 52-ос/дск від 09.04.2020 року у зв`язку з закінченням контракту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив службу в Службі безпеки України із встановленням грошового забезпечення, виплату якого було припинено відповідачем з 30.08.2017 до 09.04.2020 моменту звільнення позивача з військової служби. Згідно з наказу №105-ос від 10.08.2017 позивач був зарахований у розпорядження начальника ДКР СБ України за пп. «в» п. 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом) з припиненням виплати грошового забезпечення з 20 липня 2017 року по 17 вересня 2017 року - на строк застосування запобіжного заходу тримання під вартою. 30.08.2017 позивачем внесена застава та обрано відносно позивача запобіжний захід у вигляді застави. Таким чином, оскільки позивач з 30.08.2017 по 09.04.2020 не був усуненим від виконання службових повноважень, позивач вважає, що відповідачем протиправно не нараховувалось та не виплачувалось грошове забезпечення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України, яка виразилися у невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.09.2017 до 09.04.2020.

Зобов`язано Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення з 01.09.2017 до 09.04.2020 згідно із довідками про розмір грошового забезпечення станом на 01.08.2017 та станом на 01.03.2018.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд виходячи з правових норм, якими врегульовані спірні відносини, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині оскарження бездіяльності відповідача, оскільки перебування військовослужбовця в розпорядженні не є звільненням, а є лише особливим тимчасовим службово-посадовим становищем, коли особа не знаходиться на конкретній посаді, проте продовжує виконувати обов`язки та проходити службу. Відповідачем не доведено наявність підстав, які передбачені пунктом 3.5.1 Інструкції № 35/ДСК та пунктами 1, 3 глави 4 розділу IV Інструкції № 515/ДСК, для незбереження грошового забезпечення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що судом залишено поза увагою, що вимогами ст.12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» зобов`язано про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про що зроблені йому зауваження, доповідати своєму безпосередньому начальнику. В матеріалах справи відсутні докази доповіді позивача безпосередньому або прямому командиру про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 30.08.2017, не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою понад строк, визначений в наказі Департаменту контррозвідки СБУ № 105-ос від 10.08.2017.

Також відповідач посилається на пп.3.5.3 п.3.5 Інструкції № 35/дск, зазначає, що оскільки Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у кримінальному провадженні відносно позивача не приймалось виправдувального вироку та/або рішення про закриття кримінальної справи за відсутності події злочину, у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення виплат грошового забезпечення за весь час перебування позивача у розпорядженні. Відповідно до Інструкції № 515/дск, яка врегульовує порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям СБУ з 10.04.2018, за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників, зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, а у випадках, коли такі строки не визначенні зберігається лише протягом шести місяців з дня зарахування в розпорядження. Головою Служби безпеки не приймалось рішення про виплату позивачеві грошового забезпечення понад шестимісячний строк перебування у розпорядженні.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач, його представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, просять залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

У поданому суду відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що обставини щодо з`явлення позивача до місця несення служби були досліджені судом першої інстанції з наданням їм правильної юридичної оцінки. Інструкції № 35/дск та № 515/дск, на які посилається відповідач, не містять положень, які б були підставою для невиплати позивачеві грошового забезпечення.

Відповідачем подана відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач наполягає на правомірності своєї позиції у спірних правовідносинах, зазначає, що в даному випадку слід враховувати, що пп. «в» п.48 Положення не визначено конкретний строк (термін) перебування у розпорядженні, тому відповідно до вимог Інструкції № 515/дск, відсутні правові підстави для збереження за позивачем виплати грошового забезпечення понад шестимісячний строк перебування позивача у розпорядженні. Також відповідач вказує, що за період з 25.07.2018 по 28.04.2020 на території установи позивач не перебував, оскільки вивчав матеріали справи кримінального провадження відносно нього.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з визначених вказаною правовою нормою повноважень суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду першої інстанції та доводів і вимог, викладених відповідачем в апеляційній скарзі, питання законності та обґрунтованості рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції в межах цього апеляційного провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 27 січня 2015 року між ОСОБА_1 , прапорщиком, молодшим співробітником охорони 2 сектору режимно-секретного відділу УСБУ у Дніпропетровській області, та Службою безпеки України укладений контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України, строком дії до 29.04.2020.

Згідно наказу СБУ №258-ОС від 03.03.2017 позивач призначений на посаду завідуючого діловодством режимно-секретного відділу 5 Управління ГУ ВКР ДКР СБ України.

09.06.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене кримінальне провадження, порушене відносно позивача за ч.3 ст.369-2 Кримінального кодексу України, №0000156.

20 липня 2017 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2017 у справі №201/10250/17 (провадження № 1-кс/201/6504/2017; номер ухвали в ЄДРСР 70518132) до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті Східного територіального управління Військової служби правопорядку, яка дислокується за адресою: м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2.

Датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_1 є - 17 вересня 2017 року.

Одночасно встановлено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_1 , або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 128 000 гривень, ОСОБА_1 підлягає звільненню з-під варти.

30 серпня 2017 року внесена застава у сумі 128000 грн., що підтверджується листом Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2020 вих. №203/3441/17/10977/2020 (а.с.27) та змінено запобіжний захід позивачу.

Наказом начальника Департаменту контррозвідки СБУ від 10.08.2017 №105-ос (а.с.26) ОСОБА_1 зарахований за підпунктом «в» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 №1262/2007 (у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом) з 20.07.2017 у розпорядження начальника Департаменту контррозвідки по посаді завідувача діловодства (VII тарифний розряд) зі збереженням раніше встановлених розмірів посадового окладу, звільнивши його з посади завідувача діловодства (VII тарифний розряд) режимно-секретного сектору 5 управління Головного управління військової контррозвідки.

Цим же наказом припинено прапорщику ОСОБА_1 , стосовно якого судом застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виплату грошового забезпечення з 20 липня 2017 року до 17 вересня 2017 року включно.

Розпорядженням Департаменту контррозвідки СБУ від 19.07.2018 № 47/ДСК затверджено посадову інструкцію ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника ДКР СБ України по посаді завідувача діловодства (наказ начальника ДКР СБ України від 10.08.2017 № 105-ос).

Наказом Служби безпеки України від 20.07.2018 № 928-ОС відповідно до розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління Служби безпеки України від 10.04.2018 № 515/ДСК, та наказу Центрального управління Служби безпеки України від 10.05.2018 № 765/ДСК «Про запровадження нових умов грошового забезпечення військовослужбовців СБ України у 2018 році» установлено з 01.03.2018 прапорщику ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника департаменту по посаді завідувача діловодства, надбавку в розмірі 36% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років згідно з главою 2 та преміювання в розмірі 10% посадового окладу.

Наказом Служби безпеки України від 09.04.2020 №52-ос/дск позивача звільнено з військової служби з дня виключення із списків особового складу за пп. «а» п. 61 та пп. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України, з 28.04.2020.

Відповідачем не заперечується, підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 за період перебування його в розпорядженні начальника Департаменту контррозвідки з 01.09.2017 по 28.04.2020 грошове забезпечення не нараховувалось та не виплачувалось (довідка Фінансово-економічного управління СБУ від 10.02.2021 №21/2/2-151, довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 10.02.2021 №21/2/2-152, №21/2/2-153 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.08.2017, станом на 01.03.2018, відповідно, довідки Фінансово-економічного управління СБУ від 10.02.2021 №21/2/2-154, №21/2/2-155, №21/2/2-156, №21/2/2-157 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період перебування в розпорядженні Служби безпеки України з 01.09.2017 по 28.02.2018, з 01.03.2018 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.01.2020 по 28.04.2020, відповідно).

Як вказано в довідках від 10.02.2021 №21/2/2-154, №21/2/2-155, №21/2/2-156, №21/2/2-157, відповідно до наказу № 515/ДСК від 10.04.2018 гл.4 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України грошове забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалось та не виплачувалось.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної бездіяльності відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Службу безпеки України» від 25.03.1992 № 2229-XII Служба безпеки України це державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.

Умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України (ч.1 ст.20 Закону № 2229-XII).

Відповідно до частин 1-2 статті 27 Закону № 2229-XII держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України.

Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Статтею 30 Закону № 2229-XII передбачено, що форми та розміри грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України встановлюються законодавством і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Служби безпеки України якісним складом військовослужбовців, враховувати характер, умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, сержантського і старшинського складу, рядового складу Служби безпеки України, виконання ними військового обов`язку в запасі та особливості проходження військової служби в особливий період, визначено Положенням про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 №1262/2007.

Згідно з підпунктом «в» пункту 48 Положення №1262/2007 зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів), а за рішенням Голови Служби безпеки України - у розпорядження його першого заступника чи заступника, начальника (командира) іншого функціонального підрозділу Центрального управління, органу, закладу, установи Служби безпеки України або штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України допускається у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом.

Також, відповідно до п. 48 Положення №1262/2007 в редакції на час виникнення спірних правовідносин військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, в чиєму розпорядженні вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для дальшого перебування в розпорядженні, він призначається на посаду або звільняється в установленому порядку з військової служби.

Військовослужбовці Служби безпеки України звільняються з посад та зараховуються в розпорядження наказами по особовому складу начальників (командирів), які мають право призначення на ці посади, а військовослужбовці, призначення на посади та звільнення яких з посад належить до повноважень Президента України, зараховуються у розпорядження наказами Голови Служби безпеки України по особовому складу на підставі відповідного Указу Президента України про звільнення з посади.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, в основній та встановлених законодавством додаткових відпустках, час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення із перебуванням безпосередньо в районах антитерористичної операції із загальної тривалості періоду перебування у розпорядженні прямих начальників (командирів) виключається.

За військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження прямих начальників (командирів), зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Аналогічні положення закріплені в Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Наказом Служби безпеки України 14.10.2008 №772 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2008 за № 1323/16014.

Також відповідно до п.4.9 Інструкції №772 зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників (пункт 48 Положення) це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.

Зарахування у розпорядження відповідних начальників проводиться наказами по особовому складу з обов`язковим визначенням дати початку та закінчення терміну розпорядження та доводиться до відома військовослужбовців, які зараховані в зазначене розпорядження, під особистий підпис їх начальниками в установленому порядку. У розпорядження Голови Служби безпеки України зараховуються лише начальники органів, закладів, установ та підрозділів Центрального управління, які призначаються та звільняються з посад Президентом України за поданням Голови Служби безпеки України. Інші начальники з числа зазначених осіб зараховуються у розпорядження заступників Голови Служби безпеки України відповідно до розподілу функціональних обов`язків. На підставі цих наказів підрозділи кадрового забезпечення вчиняють відповідні записи в облікових документах таких військовослужбовців.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби Безпеки України визначено вимогами Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затверджено наказом Служби Безпеки України від 23.01.2008 №35/ДСК, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.01.2008 за № 71/14762.

Вказана Інструкція №35/ДСК втратила чинність на підставі наказу Центрального управління Служби Безпеки України від 10.04.2018 № 515/ДСК.

З 10.04.2018 порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби Безпеки України врегульовано Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженою наказом Центрального управління СБУ від 10.04.2018 № 515/ДСК та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.04.2018 за №512/31964.

В ході розгляду справи судом першої інстанції та під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції досліджено вказані Інструкції № 35/ДСК та № 515/ДСК.

Виходячи з приписів цих Інструкцій, суд першої інстанції вірно встановив, що згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 Інструкції № 35/ДСК грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. Воно складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищень посадового окладу, надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, премії) та одноразових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції № 35/ДСК виплата грошового забезпечення військовослужбовцям СБУ здійснюються на підставі наказів по особовому складу органів установ СБУ, що готуються підрозділами кадрового забезпечення та погоджуються з відповідними фінансовими і юридичними підрозділами.

У пункті 3.2.1 Інструкції № 35/ДСК (разом із змінами, внесеними Наказом СБУ від 05.0.2016 №344-ДСК) передбачено, що за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані в розпорядження за підставами, передбаченими пунктом "в" - у випадках, передбачених підпунктом 3.5.1 цієї Інструкції, а також підпунктами "е", "є" та "ж" пункту 48 Положення №1262/2007) зберігається виплата грошового забезпечення на весь період перебування у розпорядженні за посадами, які вони займали.

Згідно з пунктом 3.5.1 Інструкції № 35/ДСК військовослужбовцям, відстороненим від виконанням службових повноважень відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», відстороненими від посади відповідно до КПК України, або які оголошені в розшук чи до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виплата грошового забезпечення припиняється з дня прийняття стосовно них відповідного рішення на весь час відсторонення від виконання службових повноважень, відсторонення від посади, перебування в розшуку або застосування запобіжного заходу.

Інструкцією № 515/ДСК запроваджено новий порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям СБУ.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу IV Інструкції № 515/ДСК виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, зарахованим у розпорядження відповідних начальників або керівників, здійснюється на підставі наказів по особовому складу органів, підрозділів, закладів та установ СБУ, що готуються підрозділами кадрового забезпечення та погоджуються з відповідними фінансовими і юридичними підрозділами.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу IV Інструкції № 515/ДСК за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані в розпорядження за підставами, передбаченими пп. «в» - у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу, а також пп. «е», «є» та «ж» пункту 48 Положення № 1262) зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення, а у випадках, коли такі строки не визначені - протягом шести місяців з дня зарахування в розпорядження.

Відповідно до абз.2 п.6 глави І розділу IV Інструкції № 515/ДСК після закінчення строків перебування у розпорядженні, передбачених п.48 Положення (якщо військовослужбовці не призначені на посаду або не звільнені з військової служби), а у випадках коли такі строки не визначені після спливання шести місяців з дня зарахування у розпорядження відповідних начальників або керівників, виплата їм грошового забезпечення здійснюється за рішенням Голови СБ України на підставі мотивованих рапортів начальників або керівників, у розпорядженні яких перебувають такі військовослужбовці.

Військовослужбовці, які зараховані у розпорядження відповідних начальників або керівників і на яких відповідним наказом (розпорядженням) про особовому складу покладено тимчасове виконання обов`язків (завдань) за посадами, грошове забезпечення виплачується в порядку та розмірах, визначених цією Інструкцією (п.8 глави 1 розділу IV Інструкції № 515/ДСК).

Пунктами 1, 3 глави 4 розділу IV Інструкції № 515/ДСК визначено, що військовослужбовцям, відстороненим від виконанням службових повноважень відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», відстороненими від посади відповідно до КПК України, або які оголошені в розшук чи до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виплата грошового забезпечення припиняється з дня прийняття стосовно них відповідного рішення на весь час відсторонення від виконання службових повноважень, відсторонення від посади, перебування в розшуку або застосування запобіжного заходу.

У випадку ухвалення виправдувального вироку, закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, за відсутністю в діянні складу злочину або при недоведеності участі військовослужбовця у вчиненні злочину військовослужбовцям відшкодовується грошове забезпечення повністю за час вимушеної відсутності на службі до дня закриття справи або ухвалення виправдувального вироку.

Виходячи із змісту наведених норм в їх сукупності, суд першої інстанції правильно зазначив, що припинення виплати грошового забезпечення пов`язано з вимушеною відсутністю військовослужбовця СБУ на службі у зв`язку з відстороненням від виконання службових повноважень або відстороненням від посади, оголошенням в розшук чи застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені у справі обставини свідчать про відсутність передбачених як Інструкцією № 35/ДСК, так і з 10.04.2018 Інструкцією № 515/ДСК підстав для припинення виплати грошового забезпечення після 30 серпня 2017 року (внесення застави і зміни запобіжного заходу).

Суд також вважає за необхідне зазначити, що наказом від 10.08.2017 №105-ос позивачу було припинено виплату грошового забезпечення на певний період з 20 липня 2017 року до 17 вересня 2017 року внаслідок застосування судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жодного іншого рішення (наказу) про припинення виплати позивачу грошового забезпечення із зазначенням відповідних, передбачених законодавством, підстав, після вказаної дати і зміни запобіжного заходу відповідачем не приймалось.

Стосовно посилання відповідача на пункт 2 глави 1 розділу IV Інструкції № 515/ДСК і відсутність рапортів керівництва позивача і, як наслідок, рішення Голови Служби безпеки України про виплату позивачу грошового забезпечення понад шестимісячний строк перебування в розпорядженні, суд зазначає, що такі обставини в будь-якому випадку потребують встановленню та фіксації у відповідному розпорядчому документі відповідача (рішенні) стосовно військовослужбовця СБУ про припинення йому виплати грошового забезпечення, чого в даному випадку не відбулось.

В наказі Служби безпеки України від 20.07.2018 № 928-ОС, яким позивачу з 01.03.2018 встановлені нові розміри грошового забезпечення, відсутні посилання на пункт 2 глави 1 розділу IV Інструкції № 515/ДСК та умова, що нові розміри грошового забезпечення встановлюються без їх нарахування та виплати.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пп. «в» п.48 Положення №1262/2007 військовослужбовці Служби безпеки України зараховуються у розпорядження у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом, тому помилково вважати, що у цьому випадку строк перебування у розпорядженні вказаним Положенням не є визначеним.

Твердження відповідача про те, що позивач фактично з 19.07.2018 по 28.04.2020 на території установи не перебував, не підтверджуються наявними у справі доказами, спростовуються змістом наказів Служби безпеки України від 20.07.2018 № 928-ОС, від 09.04.2020 № 52-ос/дск, а також розпорядженням Департаменту контррозвідки СБУ від 19.07.2018 № 47/ДСК, яким затверджено посадову інструкцію ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника ДКР СБ України по посаді завідувача діловодства.

Таким чином, враховуючи, що позивач не був відсторонений від служби, перебував у розпорядженні начальника Департаменту контррозвідки і продовжував виконувати обов`язки і проходити службу до моменту звільнення за закінченням строку контракту, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на грошове забезпечення у визначеному законодавством розмірі за період з 01.09.2017 по 09.04.2020. Невиплата позивачу грошового забезпечення з моменту звільнення позивача з-під варти 30.08.2017 є безпідставною, не ґрунтується на нормах законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Служби безпеки України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі 160/1131/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко