Справа № 520/8570/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 р. Справа № 520/8570/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 (головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В.) по справі № 520/8570/21

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним накази командира військової частини НОМЕР_1

-від 26.11.2020 №683 «Про виплату компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2020 року» в частині - виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень за жовтень 2020 року майору ОСОБА_1 - 1900 грн. КП.

- від 17 12.2020 №751 «Про виплату компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за листопад 2020 року» в частині - виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень за листопад 2020 року майору ОСОБА_1 - 1 807,15 грн. КП.

- від 24 12.2020 №855 «Про виплату компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за листопад 2020 року» в частині - виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень за листопад 2020 року майору ОСОБА_1 - 1092,85 грн. КП.

- від 18.01.2021 №18 «Про виплату компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за грудень 2020 року» в частині - виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень за грудень 2020 року майору ОСОБА_1 - 1900 грн. КП

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошової компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення з жовтня 2020 року по грудень 2020 року та виплатити грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення у розмірі, який не перевищує у обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року (2850 гривень на місяць з жовтня 2020 року по грудень 2020 року.)

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , не має власного житла у місті Харкові, перебуває на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання при військовій частині НОМЕР_1 . Наразі він орендує житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки військова частина НОМЕР_1 не орендує для нього житло у м. Харкові, то він користується правом на отримання грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В 2020 році йому протиправно зменшено розмір компенсації та виплачено її, як за піднайом жилого приміщення в "інших населених пунктах" в розмірі 1 900 грн., а не як за "обласний центр" в розмірі - 2 850 грн.

Вважає, що судом першої інстанції не вірно встановлено обставини справи, не враховано, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в м. Харкові , а тому розмір грошової компенсації за піднайом жилого приміщення повинен встановлюватися за населеним пунктом, у якому знаходиться військова частина, у даному випадку це обласний центр.

Висновки суду, що місцем проходження служби позивача є військове містечко, розташоване за адресою: Харківська обл., Харківський район, с. Бобрівка, є помилковими, оскільки стаціонарний командний пункт (військове містечко 224) військової частини НОМЕР_1 є одним з підрозділів відповідача та не є місцем проходження служби позивача. Крім того, бойове чергування він здійснює як на стаціонарному, так і на запасному, пересувному або мобільному командному пункті, відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Також до суду апеляційної інстанції позивач подав заяву, в якій просив врахувати при вирішенні справи постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 у справі № 520/16895/2020, якою вирішувалося питання виплати йому компенсації за піднайом житла, за інший період 2020.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, є учасником бойових дій, військовослужбовцем, з 28.03.2019р. обіймає посаду оперативного чергового командного пункту військової частини НОМЕР_1 , має військове звання старшого офіцерського складу "майор", що підтверджується посвідченням офіцера № НОМЕР_2 , наказом командира ПС ЗСУ №126 від 28.03.2019 (а.с.10,11,13).

З 31.08.2018р. позивач перебуває на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов у першочерговій черзі як УБД (АТО) (а.с.14).

Відповідачем, ОСОБА_1 виплачено компенсацію за піднайом (найом) жилих приміщень: за жовтень 2020- 1 900, 00 грн., за листопад 2020- 807,15 грн., 1 092, 85 грн., за грудень 2020 - 1 900,00 грн, спірними наказами від 26.11.2020 №683, від 17.12.2020 № 751, від 24.12.2020 № 855 та від 18.01.2021 № 18 (а.с.20,22-25)

Не погодившись з розміром виплати компенсації за піднайом житла, позивач звернувся з рапортом до військової частини НОМЕР_1 .

Листом військової частини НОМЕР_1 від 04.11.20 №703 позивачу роз`яснено, що оскільки він проходить службу поза межами міста Харкова (обласного центру) та з метою недопущення переплат, житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення щодо зменшення розміру компенсації за піднайом житла і компенсація нараховується як для іншого населеного пункту (а.с.18)

Позивач, не погоджуючись з наказами військової частини НОМЕР_1 щодо визначення розміру компенсації за піднайом житла , звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством, а тому спірні накази командира військової частини НОМЕР_1 є правомірними.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011)

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Згідно з абз. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2013 затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям, зокрема Збройних Сил, за піднайом (найом) ними жилих приміщень, яким визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень таким категоріям військовослужбовців Збройних Сил, як, зокрема, особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина, її територіальний орган, (далі - військова частина) не орендує для них та членів їх сімей житло. (далі Порядок № 450)

У разі відсутності жилих приміщень для проживання військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.

Відповідно до п. 2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006, у разі відсутності можливості розміщення військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, гуртожитках (сімейних гуртожитках) для військовослужбовців офіцерського складу, в тому числі для тих, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, та членів їх сімей військова частина орендує житло або за бажанням військовослужбовця виплачує йому грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення відповідно до Порядку № 450.

Відповідно до п.1 Порядок № 450 визначає розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень , зокрема військовослужбовцям Збройних Сил, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу).

Згідно з п. 2 Порядку № 450 особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку , грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує:

- у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року;

- в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 рази.

Відповідно до п. 4 Порядку № 450 грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця, зокрема особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при визначенні розміру грошової компенсації військовослужбовця за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначальним є саме місце проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Крім того, відповідно до п. 3 Порядку № 450 виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених, зокрема Міноборони на відповідний рік.

Згідно з п. 6 розд. V Наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, конкретний розмір компенсації за піднайом щороку визначається з огляду на наявний фінансовий ресурс, передбачений в кошторисі Міноборони для цієї виплати на відповідний бюджетний період.

Згідно наказу Міністерства оборони України від 18.02.2020 № 45 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік» з 01 січня 2020 розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом (найом) ними жилих приміщень встановлюється - в обласних центрах - 2 850 грн., в інших населених пунктах - 1 900 грн.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований в АДРЕСА_2 (адреса військового містечка 166 в/ч НОМЕР_1 ), що підтверджується копією паспорта позивача, орендує квартиру АДРЕСА_3 , що не заперечується сторонами по справі.

ОСОБА_1 звертався до відповідача з вимогами виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житла за адресою: АДРЕСА_1 ., за наслідками чого відповідачем прийнято спірні накази та за період з жовтня по грудень 2020 виплачено по 1 900,00 грн./місяць компенсації за піднайом жилого приміщення, тобто у розмірі як для " іншого населеного пункту".

Підставою виплати грошової компенсації в меншому розмірі, відповідно до листа Командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2020 № 703, слугувало те, що представниками Північно-Східного КРУ здійснена перевірка господарської діяльності військової частини, за результатами якої винесена пропозиція щодо переплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом (найом) житлових приміщень у розмірі як для виплати у обласних центрах, а той час, як пункти дислокації для підрозділів визначені в інших населених пунктах - адміністративних одиницях: село, селище міського типу. Також зазначено, що оскільки ОСОБА_1 проходить службу поза межами міста Харкова (обласного центру), компенсація за піднайом житла нараховується як для іншого населеного пункту.(а.с.17)

При цьому, колегія суддів зазначає, що законодавчо визначених підстав для припинення виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житла ОСОБА_1 з жовтня 2020 по грудень 2020 року, виходячи з норм для обласних центрів відповідачем не зазначено.

В обґрунтування позовних вимог та доводів апеляційної скарги позивач зазначав, що у військовому містечку НОМЕР_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , він здійснював не щоденне бойове чергування, відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 , а відтак, військове містечко НОМЕР_3 не є його місцем проходження служби.

Проте, відповідачем не надано ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції доказів наявності у в/ч НОМЕР_1 службового житла за адресою: Харківська область, Харківський район с. Бобрівка, а також доказів того, що позивач постійно дислокувався та ніс службу у населеному пункті за адресою: АДРЕСА_4 .

Натомість, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 по справі № 520/16895/2020 встановлено, що у командному пункті в/ч НОМЕР_1 з жовтня по грудень 2020 року ОСОБА_1 ніс лише бойові чергування, зокрема, в грудні - 9 , в жовтні та листопаді - 10, згідно наказів командира в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що всупереч положенням Порядку №450 та Інструкції №380, відповідач з жовтня до грудня 2020 року здійснював виплату не у встановленому законодавством розмірі, не надаючи належну оцінку документам або визнаючи їх недостовірними, як того вимагає порядок №450.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами проходження військової служби позивачем за межами м. Харкова, а отже і правомірності наказів про виплату компенсації за піднайом житла у розмірі, як за "інший населений пункт".

Натомість суд першої інстанції, з огляду на відсутність в матеріалах справи наказів командира військової частини НОМЕР_1 про проходження військової служби ОСОБА_1 за межами м. Харкова, вищезазначену обставину залишив поза увагою, внаслідок чого дійшов помилкового висновку щодо правомірної виплати компенсації позивачу за піднайом житла, виходячи з розміру, як за " інший населений пункт" .

За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що військова частина НОМЕР_1 при визначенні спірними наказами та подальшій виплаті позивачу грошової компенсації за піднайом (найом) ним жилого приміщення, виходячи із розміру, як "для інших населених пунктів", що складає 1 900 грн. у 2020 році, діяла неправомірно, оскільки відповідачем доказів фактичного проходження позивачем військової служби поза межами м. Харкова, не надано.

Таким чином, розмір компенсації за піднайом (найом) позивачем жилого приміщення мав складати 2 850 гривень, виходячи із розміру, як в обласних центрах.

Колегія суддів, враховуючи доводи апеляційної скарги, наявні в справі докази, в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а спірні накази скасуванню в частині виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень за жовтень - грудень 2020 року у розмірі 1 900 грн. та зобов`язання відповідача здійснити її виплату у розмірі , який не перевищує у обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року (2 850 гривень на місяць) , з урахуванням виплачених сум.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 по справі № 520/8570/21 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 :

- від 26.11.2020 №683 «Про виплату компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2020 року» в частині - виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень за жовтень 2020 року майору ОСОБА_1 - 1 900 грн. КП.

- від 17 12.2020 №751 «Про виплату компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за листопад 2020 року» в частині - виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень за листопад 2020 року майору ОСОБА_1 - 807,15 грн. КП.

- від 24 12.2020 №855 «Про виплату компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за листопад 2020 року» в частині - виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень за листопад 2020 року майору ОСОБА_1 - 1 092,85 грн. КП.

- від 18.01.2021 №18 «Про виплату компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за грудень 2020 року» в частині - виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень за грудень 2020 року майору ОСОБА_1 - 1 900 грн. КП

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за піднайом житла у розмірі, визначеному законодавством, виходячи з норм грошової компенсації для обласних центрів за 2020 рік у розмірі 2 850,00 грн., за період з жовтня 2020 року по грудень 2020 року, з урахуванням виплачених сум..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич