Справа № 160/16081/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.21 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить стягнути податковий борг з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 250 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має податковий борг у розмірі 250 000,00 грн. Враховуючи несплату такого боргу відповідачем у добровільному порядку, він підлягає стягнення до Державного бюджету України в судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представником позивача були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 року.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом сторони повідомлені належним чином.
22.10.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповідачем зазначено, що відповідно до вимог абз. 2 ч.2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Як вбачається з ухвали від 27.09.2021 року, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду 09.09.2021 року. При цьому позивачем не порушується питання поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду. Таким чином, позивачем не наведено обґрунтованих доводів в підтвердження поважності пропущення строку.
26.10.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому представником позивача зазначено, що відповідно до пункту 102.4 ст. 102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашені такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. На підставі вищевикладеного, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не погоджується з позицією фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , яку він виклав у відзиві та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
08.11.2021 року від представника відповідача засобами електронного зв`язку надійшло заперечення, в якому зазначено, що існує неузгодженість між позицією позивача та відповідача щодо визначення строку звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду. Відтак, відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Згідно положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, шо фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Станом на день звернення до адміністративного суду з даним позовом за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 обліковується заборгованість за адміністративними штрафами та штрафними санкціями за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, у зв`язку з несплатою у встановлені терміни грошових зобов`язань у сумі 250 000,00 грн., а саме 250 000,00 грн. нарахованих штрафних санкцій, згідно рішення про застосування фінансової санкції №000007/04-36-05-10/ НОМЕР_1 від 19.09.2019 р., терміном сплати 07.11.2019 року, згідно акту перевірки №0386/04-36/14 від 29.08.2019 року.
Даними інтегрованої картки платника податку фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) підтверджується наявність податкового боргу в розмірі 250 000,00 грн.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За підпунктом 14.1.153 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
На виконання пунктів 59.1, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу було направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу податкову вимогу від 14.11.2019 року № 326635-55 на суму 250 000,00 грн., поштове повідомлення повернулось на адресу відправника з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Таким чином податкова вимога форми «ф» № 326635-55 від 14.11.2019 року вважається належним чином врученою фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
В даному випадку, заборгованість відповідача у розмірі 250 000,00 грн. є узгодженою та набула статусу податкового боргу.
В свою чергу, податковий борг, за визначенням наведеним у пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Станом на час розгляду справи відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання, внаслідок чого податковий борг в сумі 250 000,00 грн. підлягає стягненню в судовому порядку.
При цьому, судом не приймаються посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з даною позовною вимогою, оскільки відповідно до пункту 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашені такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 06.10.2020 року в справі №1.380.2019.006990.
На підставі вищевикладеного, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернувшись до суду 09.09.2021 року не пропустило строк звернення до суду з вимогою про стягнення податкового боргу, який виник у зв`язку з несплатою нарахованих штрафних санкцій на підставі рішення про застосування фінансової санкції №000007/04-36-05-10/ НОМЕР_1 від 19.09.2019 року.
На підставі викладеного позов Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Стягнути податковий борг з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у сумі 250 000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська