Справа № 300/1993/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1993/21 пров. № А/857/18487/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року (рішення ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у м. Івано-Франківськ судом у складі головуючого судді Микитин Н.М., дата складення повного тексту рішення суду не зазначена) у справі №300/1993/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, суд -

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо непроведення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, виданої Управлінням Служби Безпеки України в Івано-Франківській області 12 квітня 2021 року №196;

зобов`язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату з 01.04.2019 року пенсії на підставі оновленої довідки від 12.04.2021 №196, виданої Управлінням Служби безпеки України в Івано-Франківській області, із урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судове рішення прийнято з неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На обґрунтування апеляційних вимог позивач, із посиланням на правові висновки Верховного Суду у справі №826/3858/18, зазначає, що із набранням законної сили 05.03.2019 року рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року, у позивача виникло право на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019, однак відповідач протиправно відмовив у проведенні такого перерахунку.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання копій ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштові адреси сторін, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 15.12.2018 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що визнається сторонами.

Як вбачається із протоколу за пенсійною справою № (СБУ) від 19.12.2018, пенсія позивача обраховувалась в основному розмірі 70% грошового забезпечення, яке включало такі складові : - посадовий оклад 5500,00 грн; - оклад за військове звання 1340,00 грн; - процентна надбавка за вислугу років 50% 3420,00 грн; - середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці 4911,80 грн ( в т.ч. - надбавка за умови режимних обмежень допуск Ф.2 15%;- надбавка за особливо важливі завдання 29%; - премія 10%) (а.с.9).

У відповідь на звернення ОСОБА_1 , управлінням Служби безпеки України в Івано-Франківській області, згідно листа від 13.04.2021 за № 60/Я-145/7/21-1885, підготовлено та направлено позивачу, а також до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку від 12.04.2021 за № 196 про розмір грошового забезпечення підполковника ОСОБА_1 , встановленого за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення із служби) старший оперуповноважений СВСС відділу ОД УСБУ в Івано-Франківській області станом на 05.03.2019, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", у якій визначено наступні види грошового забезпечення: - посадовий оклад - 5500,00 грн; - оклад за військовим званням - 1340,00 грн; - надбавка за вислугу років (50%) - 3420,00 грн; - надбавка за особливості проходження служби (44%) - 4514,40 грн; - надбавка за умови режимних обмежень допуск (15%) - 825,08 грн; - преміювання (10%) - 550,00 грн.

Крім того, у вказаній довідці зазначено, що її складено на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 щодо здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії.

У відповідь на заяву позивача, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області направлено ОСОБА_1 , листа від 21.04.2021 №0900-0202-8/14448 у якому роз`яснено про те, що після визнання протиправними і скасування пунктів 1 та 2 Постанови №103, інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося, у зв`язку із чим, у відповідача немає ні законних підстав, ні відповідних повноважень для проведення такого перерахунку.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що норми пунктів 1 та 2 Постанови № 103 стосувались перерахунку пенсій лише тієї категорії осіб, яким пенсії призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року. В спірному випадку, ОСОБА_1 звільнений з військової служби лише 14.12.2018 та з 15.12.2018 отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". В зв`язку із вищенаведеним суд дійшов висновку, що позивач не відноситься до вищевказаної категорії осіб, на яких поширюються вимоги пунктів 1 та 2 Постанови № 103, оскільки пенсія за вислугу років призначена ОСОБА_1 після 1 березня 2018 року, а саме з 15.12.2018. Таким чином, суд вважав, що дана справа не відповідає ознакам типової справи, що викладені у рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19. Крім того, суд зазначив, що відомості про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, враховані ОСОБА_1 під час призначення пенсії.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ визначено Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) статтею 63 якого встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом надасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, постанова №704 установлює наступні додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704).

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктами 1, 2 якої встановлено: перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.

На виконання пунктів 1, 2 постанови № 103 органи Пенсійного фонду України здійснили військовим пенсіонерам, пенсії яким призначені до 01.03.2018, перерахунок пенсій, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, що є загальновідомою обставиною (частина третя статті 78 КАС України).

Пенсія ОСОБА_1 призначена 15.12.2018 року з грошового забезпечення, до складу якого враховано такі складові: посадовий оклад - 5500,00 грн; оклад за військове звання - 1340,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% - 3420,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 4911,80 грн, а саме - надбавка за умови режимних обмежень допуск Ф.2 15%; надбавка за особливо важливі завдання 29%; премія 10%. Зазначене підтверджується протоколом за пенсійною справою № (СБУ) від 19.12.2018.

Отже, пенсія позивача обчислена з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, установлених постановою № 704, що відповідає вимогам статті 43 Закону № 2262-ХІІ в частині врахування цих складових у розмірах, установлених законодавством, а тому право позивача на отримання пенсії, обчисленої з урахуванням передбачених вище нормативно-правових актів не порушене.

Щодо посилання апелянта на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 та рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19, колегія суддів зазначає наступне.

05.03.2019 року набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Зміни, внесені постановою № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Вказаний висновок міститься у рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 160/8324/19.

Як свідчить зміст пункту 38 рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 160/8324/19, військовий пенсіонер має право на отримання пенсії відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704.

Вказане рішення захищає права колишніх військовослужбовців на обчислення пенсійної виплати на підставі статті 43 та 63 Закону № 2262-ХІІ з урахуванням додаткових складових, розрахованих згідно з постановою № 704, які були обмежені положеннями постанови № 103 та в подальшому скасовані в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається врахування визначених постановою № 704 додаткових видів грошового забезпечення до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислений розмір його пенсії.

При цьому, алгоритм дій, який повинні вчинити пенсійний орган у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

В зв`язку із наведеним, на Управління СБУ в Івано-Франківській області покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45.

Враховуючи, що позивачу не перераховувалась пенсія на підставі постанови Кабміну № 103, скасування пунктів цієї постанови не впливає на розмір його пенсії, яка розрахована, з урахуванням усіх складових постанови Кабміну № 704.

Після прийняття Кабінетом міністрів України постанови № 704, на підставі якої позивачу призначена пенсія, згідно протоколу від 19.12.2018 року, Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій не приймалось.

Відтак, за встановлених судом обставин справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки від 12.04.2021 №196 виданої Управлінням Служби Безпеки України в Івано-Франківській області.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення названого адміністративного позову.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у справі №300/1993/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 29 листопада 2021 року.