Справа № 280/595/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/595/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року (суддя суду 1 інстанції Конишева О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, в якому просив:

-визнати протиправними дії ГУМВС України в Запорізькій області щодо відмови змінити дату звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 (М-135036) з посади оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері обігу протиправного контенту і господарської діяльності управління боротьби з кіберзлочинністю ГУМВС України в Запорізькій області, зазначену у наказі ГУМВС України в Запорізькій області від 04.11.2015 №445о/, з 06 листопада 2015 року на дату 17 квітня 2020 року;

-визнати підполковника міліції ОСОБА_1 (М- 135036) звільненим з посади оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері обігу протиправного контенту і господарської діяльності управління боротьби з кіберзлочинністю ГУМВС України в Запорізькій області з 17.04.2020;

-зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області внести до трудової книжки ОСОБА_1 (М-135036) зміни щодо звільнення його з посади оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері обігу протиправного контенту і господарської діяльності управління боротьби з кіберзлочинністю ГУМВС України в Запорізькій облиті з 17 квітня 2020 року.

Ухвалою суду від 26.01.2021 визнано неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з цим позовом, позовну заяву залишено без руху на підставі статті 169 КАС України, запропоновано позивачу подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на поважні підстави пропуску такого строку. Встановлено відповідачу термін для усунення недоліків 10 календарних днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

23.02.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року причини пропуску строку звернення до суду, визнано неповажними, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, повернено позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з ухвалою суду від 01.03.2021, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати її та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень визначаються статтею 242 КАС України, відповідно до якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Спірним питанням, у даному провадженні, є дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду.

З матеріалів справи слідує, що позивачем оскаржується відмова ГУМВС України в Запорізькій області змінити дату звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 (М-135036) з посади оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері обігу протиправного контенту і господарської діяльності управління боротьби з кіберзлочинністю ГУМВС України в Запорізькій області, зазначену у наказі ГУМВС України в Запорізькій області від 04.11.2015 №445о/, з 06 листопада 2015 року на дату 17 квітня 2020 року, з внесенням змін до трудової книжки.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року у справі № 201/16081/15-к, яка постановлена в присутності позивача у судовому засіданні, до останнього застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади на строк до 15 листопада 2015 року.

На підставі вказаної ухвали суду, відповідачем видано наказ № 399о/с від 17.10.2015 року, яким позивача відсторонено від посади з 22.10.2015 по 15.11.2015 року, тобто, час відсторонення був визначеним, а тому по його закінченню у позивача не було правових підстав не стати до служби.

Таким чином, позивач мав з`явитися до місця служби 16.11.2015 року та дізнатися про своє звільнення наказом від 06.11.2015 року.

Зазначені обставини були встановлені Запорізьким окружним адміністративним судом в ухвалі від 10.08.2020 по справі №280/2539/20, яка змінена в мотивувальній частині, а в решті залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020.

Третій апеляційний адміністративний суд в своїй постанові від 26.11.2020, по справі №280/2539/20, дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги, які пов`язані з неотримання будь-яких повідомлень про звільнення; вручення спірного наказу, трудової книжки, військового квитка та припису до військкомату лише 17.04.2020, не є визначальними обставинами для вирішення питання щодо дотримання строку звернення до суду.

За приписами частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищезазначені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмова ГУМВС України в Запорізькій області змінити дату звільнення позивача, з дати вказаної у наказі про звільнення на дату фактичної видачі трудової книжки, яка викладена у Листі за вих.№1/1034 від 16.12.2020, не спростовує того факту, що позивачу було відомо про порушення своїх прав, свобод та інтересів ще у листопаді 2015 року, а всі інші обставини не мають значення для встановлення часу, коли позивач мав дізнатися про порушення свого права.

Як убачається з відтиску штемпеля поштового відправлення на позовній заяві, позивач звернувся до суду 18.01.2021, тобто з порушенням строків звернення до адміністративного суду.

За змістом статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Предметом даного позову є відмова ГУМВС України в Запорізькій області змінити дату звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 (М-135036) з посади оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері обігу протиправного контенту і господарської діяльності управління боротьби з кіберзлочинністю ГУМВС України в Запорізькій області, зазначену у наказі ГУМВС України в Запорізькій області від 04.11.2015 №445о/, з 06 листопада 2015 року на дату 17 квітня 2020 року, з внесенням змін до трудової книжки, тобто правовідносини пов`язані з проходженням публічної служби.

Таким чином, для звернення до адміністративного суду з даним позовом КАС України встановлений спеціальний, місячний, строк звернення.

У справі, що розглядається, позивач як під час звернення до суду, так і в апеляційній скарзі не наводить будь-яких інших обставин і не надає відповідних доказів, які би свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом.

Таким чином, позов подано з пропуском місячного строку на звернення до суду у спорах щодо проходження публічної служби без поважних причин.

Посилання скаржника на поважність причин пропуску строків звернення до адміністративного суду у зв`язку з досудовим врегулюванням даного спору шляхом звернення до відповідача із заявою від 07.12.2020, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів ще в 2015 році, а тому відсутні підстави для визнання поважними причини пропуску такого строку.

До того ж, вирішуючи питання щодо поважності таких причин пропущення строку звернення до суду, які встановлені статтею 122 КАС України, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами, а також дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що наведені позивачем причини пропущення строку на звернення до суду не дають підстав для визнання їх поважними та поновлення строку звернення до суду, оскільки позивач мав можливість своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність поважних причин для поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду та наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до частини 2 статті 123 КАС України.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко