Справа № 540/7660/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 грудня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/7660/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бериславської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Бериславської міської ради, в якому просить визнати бездіяльність Бериславської міської ради з відсутності розгляду заяви від 01.07.2021 року про виділення безоплатно у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 2,00 га на території Урожайненської сільської ради Бериславського району з бажаним місцем розташування ділянки, кадастровий номер :02:001:0236, що призвело до ненадання дозволу на розроблення Проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки протиправною та зобов`язати Бериславську міську раду надати дозвіл на розроблення Проекту землеустрою про виділення безоплатно у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 2,00 га на території Урожайненської сільської ради Бериславського району з бажаним місцем розташування ділянки, кадастровий номер :02:001:0236.

Також позивач просить звільнити її від сплати судового збору та зобов`язати Бериславську міську раду протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили прозвітувати до Херсонського окружного адміністративного суду про виконання рішення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.161 КАС України, з огляду на наступне.

Так, частиною 3 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України Про судовий збір.

Згідно ст.1 Закону України Про судовий збір судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 №1082-IX розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2021 становить 2270 грн.

Враховуючи, що позивачем подано позов з однією вимогою немайнового характеру - судовий збір становить 908,00 грн (2270 х 0,4).

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи судом встановлено, що позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Натомість, позивачкою подано заяву про звільнення її від сплати судового збору з підстав незадовільного майнового стану особи, а саме відсутності доходів у 2020 році.

Частиною 1 ст. 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Аналіз зазначених норм показує, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

В даному випадку на підтвердження тяжкого матеріального становища позивачем надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до яких в період з І кварталу 2020 року по ІV квартал 2020 року позивач не має доходів.

Суд зазначає, що наведена довідка сама по собі не може бути прийнята як доказ тяжкого матеріального стану особи, оскільки вона по суті підтверджує тільки розмір отриманого, в даному випадку - неотриманого оподатковуваного доходу та не відображає розмір виплат, що не оподатковується, наприклад розміру отриманої пенсії (в разі якщо позивачка є пенсіонеркою).

Таким чином, позивачка з метою отримання відстрочки від сплати судового збору має довести суду відсутність в неї інших можливих доходів, зокрема, пенсії або їх незначний рівень.

Проте, надані до позову документи не містять доказів, які б повно відображали розмір доходу позивачки, з яких можливо було б зробити висновок про її скрутне матеріальне становище.

Слід зауважити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Відповідно до положень Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Зі змісту вимоги про звільнення від сплати судового збору та долучених до позову матеріалів не вбачаються підстави для застосування пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі Княт проти Польщі (Kniat v. Poland), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі Єдамскі та Єдамска проти Польщі (Jedamski and Jedamska v. Poland), заява № 73547/01)."

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги положення норм процесуального законодавства щодо вимог до позовної заяви, а також вимоги Закону України "Про судовий збір", станом на день постановлення даної ухвали відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору у зв`язку з не наданням останнім будь-яких доказів на підтвердження фінансового становища позивачки (щодо отримання чи не отримання пенсії).

Також слід звернути увагу, що згідно із положеннями частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

Підсумовуючи зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивачки про звільнення її від сплати судового збору за даним позовом.

За таких обставин вбачаються підстави для залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків, а саме: для подання до суду документу про сплату судового збору в сумі 908,00 грн або інших документів, підтверджуючих звільнення позивача від сплати судового збору (щодо отримання чи не отримання пенсії).

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/7660/21 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Суддя А.С. Пекний