Справа № 320/10451/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року № 320/10451/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, про визнання протиправним та скасування наказу.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру №10-19171/15-20-сг від 21.12.2020 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Циблівської сільської ради Пересялав-Хмельницького району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,0981 га із цільовим призначенням для індивідуального садівництва.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що Головне управління Держгеокадастру у Київській області безпідставно прийняло наказ від 21.12.2020 №10-1911/15-20-сг про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовним розміром 0,0981 га, яка розташована на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, із цільовим призначенням для індивідуального садівництва, оскільки вказаною земельною ділянкою вона користується впродовж тривалого часу як член СТ "Барвінок".

Крім того, позивач зазначив про те, що Циблівська сільська рада рішенням від 31.05.2021 №461 надала ОСОБА_1 погодження на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № НОМЕР_1 для ведення колективного садівництва в СТ "Барвінок", за межами населеного пункту с.Циблі Київської області, орієнтовною площею 0,1000 га.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 та Циблівську сільську раду Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався. Разом з тим, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідачем було надано до суду витребувані докази по справі.

ОСОБА_2 , у письмових поясненнях по справі зазначив, що земельна ділянка, яку позивач має намір отримати у власність, не перебуває у користуванні СТ "Барвінок", а перебувала у державній власності до 01.01.2021, внаслідок чого відповідач у межах наданих йому повноважень прийняв спірний наказ.

У зв`язку з цим, третя особа вважає, що підстави для скасування спірного наказу відсутні.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Переяслав-Хмельницьким МРВ ГУ МВС України в Київській області 05.02.1994 (а.с.20).

Відповідно до довідки Садового товариства "Барвінок" від 19.07.2021 №1 ОСОБА_1 є членом садового товариства "Барвінок" і має садову ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,10 га. Правління не заперечує проти її приватизації (а.с.8).

Згідно з довідкою Садового товариства "Барвінок" від 19.07.2021 №2 садова ділянка АДРЕСА_1 - власник член товариства ОСОБА_3 , та ділянкою АДРЕСА_2 , власником якої є член товариства ОСОБА_4 .

Вищевказані ділянки відносяться до СТ "Барвінок" (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням сьомої сесії VIII скликання Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 31.05.2021 №461 надано погодження ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № НОМЕР_1 для ведення колективного садівництва в СТ "Барвінок", за межами населеного пункту с.Циблі Київської області, орієнтовною площею 0,1000 га.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.12.2020 №10-19171/15-20-сг надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київсьокї області орієнтовним розміром земельної ділянки 0,0981 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва.

Рішенням восьмої сесії VIII скликання Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 09.07.2021 №641 взято до відома заяву ОСОБА_1 про призупинення затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва та передачу її у приватну власність ОСОБА_2 .

Рішенням восьмої сесії VIII скликання Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 09.07.2021 №643 відмовлено ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, площею 0,981 га, на території Циблівської сільської ради Київської області, кадастровий номер :02:032:0001, у зв`язку з тим, що за результатами голосування рішення не набрало необхідної кількості ухвалених голосів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Київській області із заявою про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області №10-1917/15-20-сг від 21.12.2020 (а.с.16-17).

Головне управління Держгеокадасстру у Київській області від 06.08.2021 №Т-1316/0-1980/6-21 повідомило позивачу, що згідно АСД "Док Проф 3.0" до Головного управління Держгеокадстру у Київській області надійшло клопотання від ОСОБА_2 стосовно надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0981 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

За інформацією, наданою Відділом у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, бажана до відведення земельна ділянка згідно з вищезазначеного клопотання відносяться до земель сільськогосподарського призначення державної власності та не перебувають у користуванні третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, за результатами розгляду вищезазначеного клопотання ОСОБА_2 було прийнято наказ №10-1917/15-20-сг від 21.12.2020.

Наказ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 " Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області не приймався (а.с.18-19).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного наказу, позивачка звернулася з даним позовом до суду про визнання його протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 15-1 Земельного кодексу України (тут і далі - в редакції станом на момент прийняття спірного наказу) до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом (п. є-1).

Порядок набуття і реалізації права на землю визначений Розділом IV Земельного кодексу України.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини другої статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною третьою статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (частина четверта статті 116 Земельного кодексу України).

Частиною першою статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з абзацом 1 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №808/3187/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 89792839).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Обґрунтовуючи протиправність прийняття відповідачем спірного наказу, позивач зазначив про те, що вказана земельна ділянка була передана у постійне користування Садовому товариству "Барвінок", з приводу чого суд зазначає таке.

Рішенням чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання Переяслав-Хмельницької ради народних депутатів від 09.04.1993 №160 надано земельну ділянку під колективні сади Садовому товариству "Барвінок" , розташованих на території Циблівської сільської ради народних депутатів, загальною площею 26,5 га ріллі у постійне користування (а.с.41).

Розпорядженням Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 10.02.2010 №153 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки Садового товариства "Барвінок" в натурі (на місцевості) на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Встановлено, що загальна площа земельної ділянки, що знаходиться у постійному користуванні Садового товариства "Барвінок" становить 40,01 га, із них: під садом - 26,88 га, під водою -9,1 га, під вулицями - 4 га та іншими угіддями - 0,03 га (а.с.92).

Проте, суд зазначає, що відповідно до викопіювань з карти території вбачається, що надані СТ "Барвінок" у користуванні земельні ділянки розташовані лише з одного боку вулиці Набережної, у той час як земельна ділянка № НОМЕР_1 розташована саме з іншого боку вказаної вулиці.

Крім того, відповідно до Інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :02:032, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіальному органу земельна ділянка, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність якої наданий ОСОБА_2 на підставі спірного наказу, не перебуває у користуванні (власності) інших осіб.

Суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розпорядженням Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 10.02.2010 №153 було передано у користування СТ "Барвінок" саме земельну ділянку під №272, яка вказана у матеріалах інвентаризації товариства, що є виключно його внутрішнім документом.

Крім того, суд зазначає, що надання відповідачем спірним наказом дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності не означає позитивного рішення про передачу її у власність, позаяк ця процедура направлена на ідентифікацію земельної ділянки, яка в подальшому може стати предметом передачі.

Надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не покладає на відповідача обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї земельної ділянки у власність чи користування.

Так, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є всього лише наслідком виконання дотримання особою порядку звернення за таким дозволом.

Аналогічний правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 у справі № 826/5737/16 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 74505993) та Верховним Судом у постанові від 30.09.2019 у справі № 824/982/16-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 84622003).

У зв`язку з цим, суд вважає, що спірний наказ був прийнятий відповідачем з дотримання вимог чинного законодавства, в межах наданих повноважень та об`єктивно не порушує права позивачки.

Відповідно до частин першої-другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачкою під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності прийняття відповідачем спірного наказу, а також того, що спірним наказом об`єктивно порушені права або інтереси позивачки.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.