Справа № 200/12190/21
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 р. Справа№200/12190/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності дискримінаційною, протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську у вигляді не підготування, не подання, не оформлення (здійснення розрахунку вислуги років) та не подання відповідного подання, документів для призначення пенсії за вислугою років у календарному обчисленні, що з 1 листопада 2020 року або після цієї дати і на день звільнення склала 25 календарних років і більше згідно статті 12 Закону №2262-ХП та у відповідності, ПКМУ №393 від 17 липня 1992 р., з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 32 роки 27 дні, як учаснику бойових дій - ОСОБА_1 , з 02 березня 2021 року - непрямою дискримінацією,

- визнати бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську, у вигляді не підготування, не подання, не оформлення (здійснення розрахунку вислуги років) та не подання відповідного подання, документів для призначення пенсії за вислугою років у календарному обчисленні, що з 1 листопада 2020 року або після цієї дати і на день звільнення склала 25 календарних років і більше згідно статті 12 Закону №2262-Х1І та у відповідності, ПКМУ №393 від 17 липня 1992р.,_з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 32 роки 27 дні, як учаснику бойових дій - ОСОБА_1 , з 02 березня 2021 року - протиправною,

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську підготувати, подати, оформити (здійснити розрахунок вислуги років) та подати подання та необхідні документи для призначення пенсії за вислугою років у календарному обчисленні, що з 1 листопада 2020 року або після цієї дати і на день звільнення склала 25 календарних років і більше згідно статті 12 Закону №2262-ХІІ та у відповідності, ПКМУ №393 від 17 липня 1992р., з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 32 роки 27 дні, як учаснику бойових дій - ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що до 25.10.2018 року він працював в ОВС і Нацполіції. З 26 жовтня 2018 року Наказом в.о.Директора Територіального управління ДБР його було призначено на посаду начальника Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську та присвоєно п`ятий ранг державного службовця як такому, який має спеціальне звання підполковник поліції. 01.03.2021 року його було звільнено із займаної посади у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису, з припиненням державної служби п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу». 04.07.2021 року він звернувся до відповідача з заявою про підготовку та надання до пенсійного органу документів, необхідних для призначення пенсії. Проте, листом відповідача від 19.08.2021 року №Ч-1384/13-09-21 йому було відмовлено у вирішенні даного питання, оскільки за період роботи в ДБР його посада була віднесена до посад державної служби категорії «Б».

Позивач вважає відмову, викладену у листі відповідача від 19.08.2021 року дискримінаційною та протиправною бездіяльністю, у зв`язку з чим змушений був звернутися до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року відкрито провадження у справі № 200/12190/21, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що позивач у період з 26 жовтня 2018 року по 1 березня 2021 року працював у ТУ ДБР у м. Краматорську на посаді начальника Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка в свою чергу була віднесена до посад державної служби категорії «Б». Тобто, у зазначений період пенсійне забезпечення позивача як державного службовця здійснювалось в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що в повній мірі узгоджується з нормами Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та Закону України «Про державну службу». Тож враховуючи, що позивач обіймав посаду державної служби, відповідач вважає, що у спірних правовідносинах підлягають застосуванню саме положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що відповідає положенням законів України «Про Державне бюро розслідувань» та Закону України «Про державну службу».

Також звертає увагу суду на те, що у встановленому законодавством порядку позивач не проходив конкурс та не призначався на посаду, як особа рядового та начальницького складу, не складав Присягу осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань.

Враховуючи означене, відповідач вважає, що у нього були відсутні законні підстави для підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугою років, оскільки такий вид пенсії Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачений.

19 жовтня 2021 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, позивачем надана відповідь на відзив, в якій останній не погоджується з аргументацією позиції відповідача, викладеною у відзиві. Зазначає, що жодним законом України щодо правоохоронних органів, статус керівника органу досудового розслідування, слідчого будь-якого правоохоронного органу ніколи не відносився до державного службовця, оскільки це нівелює професійну самостійність слідчих правоохоронної системи України в цілому. Також, зазначає, що оскільки ДБР здійснює правоохоронну діяльність, то служба в ньому відноситься до служби в системі органів внутрішніх справ.

25 жовтня 2021 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, відповідачем надані заперечення, оскільки вважає викладені у відповіді на відзив доводи позивача необґрунтованими та безпідставними, з огляду на те, що позивач на посаду рядового і начальницького складу не призначався, присягу осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідування (відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань») не складав та контракт з Державним бюро розслідувань не заключав. Отже, вирішення питань, пов`язаних із проходженням державної служби позивачем, здійснювалось відповідно до Закону України «Про державну службу». Також, звертає увагу, що відповідно до п. 3 Положення про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2020 року № 743 особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань є громадяни України, які на конкурсній основі у добровільному порядку (за контрактом) прийняті на службу до Державного бюро розслідувань і яким присвоєно спеціальні звання осіб рядового та начальницького складу відповідно до законодавства. Згідно приписів ч.ч. 3 та 4 ст. 19 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань повинно здійснюватися у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а пенсійне забезпечення працівників Державного бюро розслідувань, які є державними службовцями, здійснюватися у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

28 жовтня 2021 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, представником третьої особи надані пояснення, в яких зазначає, що органи Пенсійного фонду України здійснюють перерахунок та виплату пенсії військовослужбовцям на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами, де особа проходила службу.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з перебуванням судді в учбовій відпустці з 15.11.2021 року по 26.11.2021 року, розгляд справи здійснюється у перший робочий день судді.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 5 лютого 2015 року Красноармійським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Згідно витягу з Наказу від 25.10.2018 року №454о/с підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) з 25 жовтня 2018 року. Вислуга років на 25 жовтня 2018 року у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає 21 рік 02 місяці 11 днів, у пільговому обчисленні - 28 років 07 місяців 09 днів.

Під час проходження такої служби в період з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області (довідка Головного управління МВС України в Донецькій області від 06.11.2015 року №11175).

Наказом в. о. Директора Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську за №21 від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, як такого, що успішно пройшов за конкурсом, з 26 жовтня 2018 року, з випробувальним строком шість місяців.

26 жовтня 2018 року ОСОБА_1 складено присягу державного службовця.

Наказом Директора Державного бюро розслідувань за №102-а від 26 квітня 2019 року, присвоєно ОСОБА_1 , начальнику Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, з 27 квітня 2019 року 5 (п`ятий) ранг державного службовця, як такому, що пройшов випробування та має спеціальне звання підполковника поліції.

Наказом Державного бюро розслідувань від 03.01.2020р. № 2 внесено зміни до наказу Державного бюро розслідувань від 28.12.2019р. № 343 «Про організацію проведення заходів на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» з урахуванням змін, внесених наказом Державного бюро розслідувань від 02.01.2020 № 1».

Наказом Державного бюро розслідувань за №323 від 08.07.2020 року затверджено Перелік посад територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами, яким визначено посади: директор (полковник Державного бюро розслідувань), заступник директора (полковник Державного бюро розслідувань), які зазначені у додатку до наказу.

Наказом Державного бюро розслідувань за №199дск від 20.10.2020 року «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську», затверджено зміни до штатного розпису на 2020 рік №5 територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську та ввести в дію з 1 лютого 2021 року.

Відповідно до змін до штатного розпису на 2020 рік №5 територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську:

- Виводиться з штатного розпису посада: начальника Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) за категорією - державна служба.

- Вводиться до штатного розпису посада: начальника Першого слідчого відділу (за дислокацією у м.Краматорську) за категорією - старший начальницький склад ДБР (підполковник ДБР).

Наказом Державного бюро розслідувань за №303дск від 30.12.2020 року «Про затвердження змін до наказів Державного бюро розслідувань», затверджено зміни у пункті наказу Державного бюро розслідувань від 20 жовтня 2020 року №199дск «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську» словосполучення «з 01 лютого 2021 року» замінити на словосполучення «з 01 березня 2021 року».

Наказом Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 26.02.2021 року №31-ос ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, 1 березня 2021 року у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису, з припиненням державної служби відповідно до пунктів 2 та 5 частини третьої статті 13 ЗУ «Про Державне бюро розслідувань», пункту 1 частини першої та частиною четвертою статті 87 Закону України «Про державну службу», наказів №199дск та №303дск.

04 липня 2021 року позивач звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, із заявою, в якій просив підготувати та надіслати до УПФУ подання про призначення пенсії за вислугою років, у відповідності п.12 Постанови УПФУ від 30.01.2007 №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій», відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську від 19.08.2021 року №Ч-1384/13-09-21 в задоволенні заяви відмовлено, оскільки у період з 26.10.2018 року по 01.03.2021 року позивач проходив службу у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську, на посаді державної служби та приймав Присягу державного службовця. У зазначений період його пенсійне забезпечення як державного службовця здійснювалось в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та статті 90 Закону України «Про державну службу».

Тому, у ТУ ДБР у м. Краматорську відсутні законні підстави для підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних для призначення пенсії документів, передбачених Законом №2262 та Постановою.

Не погодившись з відмовою відповідача у підготовці та направленні до пенсійного органу відповідних документів для призначення пенсії, позивач змушений був звернутися до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законами України «Про Державне бюро розслідувань» від 12.11.2015р. № 794-УІІІ, «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-УІІІ та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 794-VІІІ Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

У відповідності до вимог частини 1 статті 14 Закону № 794-VІІІ (в редакції, чинної на дату прийняття позивача на посаду) до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці, працівники, які уклали трудовий договір із Державним бюро розслідувань.

Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державному бюро розслідувань зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

На службу до Державного бюро розслідувань приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку (за контрактом) громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки. Кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посад у цих підрозділах затверджуються Директором Державного бюро розслідувань. Призначення на посади у Державному бюро розслідувань, крім посад, визначених у частині першій статті 10, частині першій статті 13 та частині першій статті 24 цього Закону, здійснюється за результатами відкритого конкурсу, що проводиться в порядку, визначеному Директором Державного бюро розслідувань на основі Типового порядку проведення відкритого конкурсу, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Порядок присвоєння спеціальних звань начальницького складу Державного бюро розслідувань та їх співвідношення з іншими спеціальними, а також військовими званнями і рангами державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

Статтею 39 Закону України «Про державну службу» №889-VIII передбачено, що державному службовцю присвоюються ранги державних службовців, які є видом спеціальних звань.

Пунктом 14 частини першої статті 12 Закону № 794-VІІІ встановлено, що Директор Державного бюро розслідувань присвоює у встановленому законодавством порядку ранги державних службовців працівникам Державного бюро розслідувань та спеціальні звання особам рядового і начальницького складу.

Згідно пункту 3 частини третьої статті 13 Закону № 794-VІІІ директор територіального управління Державного бюро розслідувань вносить Директору Державного бюро розслідувань подання про присвоєння у встановленому законодавством порядку спеціальних звань особам рядового і начальницького складу та рангів державних службовців працівникам відповідного територіального управління.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, наказом від 26.10.2018 року №21 позивача призначено на посаду начальника Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» ця посада віднесена до категорії «Б» посад державної служби.

Наказом Директора Державного бюро розслідувань від 26.04.2019 року №102-а позивачу з 27 квітня 2019року присвоєно 5 (п`ятий) ранг державного службовця.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» від 16 травня 2019 року № 2720-VIII третє речення частини третьої статті 14 Закону № 794-VІІІ замінено двома реченнями такого змісту: "Призначення на посади у Державному бюро розслідувань, крім посад, визначених у частині першій статті 10, частині першій статті 13 та частині першій статті 24 цього Закону, здійснюється за результатами відкритого конкурсу, що проводиться конкурсною комісією з проведення конкурсу на зайняття посад працівників Державного бюро розслідувань, положення про яку затверджує Директор Державного бюро розслідувань. Конкурс проводиться у порядку, затвердженому Директором Державного бюро розслідувань на основі Типового порядку проведення відкритого конкурсу, затвердженого Кабінетом Міністрів України".

Також Закон № 794-VІІІ доповнено статтями 14 - 1 і 14 - 2 такого змісту:

"Стаття 14- 1. Присяга осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань

1. Особи, які вперше призначаються на посади рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань та у відповідних випадках пройшли встановлений строк стажування, складають присягу такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), вступаючи на службу до Державного бюро розслідувань, усвідомлюючи свою високу відповідальність, клянуся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно додержуватися Конституції та законів України, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим, зберігати державну та іншу охоронювану законом таємницю".

2. Особа рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань підписує текст присяги, що зберігається в її особовій справі. Порядок складення присяги встановлює Директор Державного бюро розслідувань.

Статтею 14- 2 Закону № 794-VІІІ визначено перелік спеціальних звань осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань.

У відповідності до вимог статті 14-3 Закону № 794-VІІІ ( в редакції згідно із Законом України від 03.12.2019 р. № 305-IX) державні службовці можуть бути переведені у системі Державного бюро розслідувань за їхньою згодою без обов`язкового проведення конкурсу на іншу нижчу або рівнозначну вакантну або тимчасово вакантну посаду, за умови їх відповідності кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади, у порядку, визначеному Законом України "Про державну службу".

Особи рядового і начальницького складу можуть бути переведені у системі Державного бюро розслідувань, у тому числі з територіального управління до центрального апарату Державного бюро розслідувань, за їхньою згодою без обов`язкового проведення конкурсу на іншу нижчу або рівнозначну вакантну або тимчасово вакантну посаду, за умови їх відповідності кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади.

Переведення осіб рядового і начальницького складу може здійснюватися за їхньою ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших закладів, установ системи Державного бюро розслідувань, які порушили питання про переведення.

Враховуючи, що Законом № 794-VІІІ, зокрема, статтею 14-3, не передбачено переведення особи, що займає посаду державної служби, на посаду, яка підлягає заміщенню рядовим та начальницьким складом, Державним бюро розслідувань прийнято рішення регламентувати порядок дій у разі прийняття відповідних змін до штатного розпису центрального апарату та територіальних управлінь Державного бюро розслідувань.

Так, наказом Державного бюро розслідувань від 03.01.2020р. № 2 внесено зміни до наказу Державного бюро розслідувань від 28.12.2019р. № 343«Про організацію проведення заходів на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» з урахуванням змін, внесених наказом Державного бюро розслідувань від 02.01.2020 № 1».

Наказ Державного бюро розслідувань № 343 доповнено пунктом 3: Затвердити порядок зміни категорії посад працівників Державного бюро розслідувань, які заміщуються державними службовцями на посади, які підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу (додаток).

Порядком зміни категорії посад працівників Державного бюро розслідувань (додаток до наказу Державного бюро розслідувань від 03.01.2020р. № 2) (далі - Порядок) визначено процедуру зміни категорії посад працівників Державного бюро розслідувань, які підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу з урахуванням специфічних умов проходження служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку, Директор або особа, яка виконує його повноваження, визначає в межах граничної чисельності перелік посад у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами, передбачених пунктом 5 частини першої статті 12 Закону № 794-VІІІ.

Служба в Державному бюро розслідувань на посадах рядового і начальницького складу передбачає відповідність кваліфікаційним вимогам та особливим критеріям професійної придатності, які є відмінними від вимог служби в Державному бюро розслідувань на посадах державної служби.

Відповідно до пункту 6 Порядку, зміна категорії посад працівників Державного бюро розслідувань, які заміщуються державними службовцями на посади, які підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу, здійснюється за рішенням Директора Державного бюро розслідувань або особи, яка виконує його повноваження.

Зміна категорії посад передбачає виведення із штатного розпису та скорочення посади державного службовця (відповідно до статті 87 Закону №889-VІІІ) та введення до штатного розпису посади рядового і начальницького складу.

Згідно абзацу сьомого пункту 6 Порядку, після затвердження штатного розпису Державного бюро розслідувань (змін до штатного розпису) щодо працівників, посади яких скорочуються, видається наказ про їх персональне попередження про наступне звільнення на підставі Закону № 889-VІІІ у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

На введені до штатного розпису посади, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, оголошується конкурс. Виключно за умовами проходження всіх етапів відбору та за результатами спеціальної перевірки, переможець конкурсу призначається на відповідну посаду.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач займав посаду державного службовця та не був переведений на посаду рядового і начальницького складу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з комплексного аналізу положень Закону № 794-VІІІ вбачається чітке розмежування категорій посад в системі Державного бюро розслідувань, оскільки такі посади: мають різні кваліфікаційні вимоги; до таких посад застосовуються різні умови проходження конкурсу (зокрема, конкурс для посад рядового та начальницького складу передбачає проходження військово-лікарської комісії, тестів на фізичну підготовку); посада державного службовця та посада начальницького складу є різними категоріями посад і мають різний правовий статус, який врегульований для державних службовців Законами №889-VІІІ та № 794-VІІІ, а для осіб рядового та начальницького складу Законом № 794-VІІІ та Положенням про проходження служби особами рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 № 743 (далі - Положення № 743).

При цьому, особам, які є державними службовцями, Директором Державного бюро розслідувань за поданням директора Управління присвоюється виключно ранг державного службовця.

Пунктом 3 Положення № 743 визначено, що особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань є громадяни України, які на конкурсній основі у добровільному порядку (за контрактом) прийняті на службу до Державного бюро розслідувань і яким присвоєно спеціальні звання осіб рядового та начальницького складу відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 7 Положення № 743 встановлення, зміна або припинення правових відносин осіб рядового та начальницького складу, які проходять службу (зокрема присвоєння спеціального звання, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення із служби, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо), оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Директором Державного бюро розслідувань.

Згідно пункту 10 Положення № 743 особи, які вперше призначаються на посади рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, складають присягу відповідно до статті 14-1 Закону № 794-VІІІ.

За приписами пункту 54 Порядку № 743 посади, на які призначаються особи рядового та начальницького складу, та відповідні їм спеціальні звання Державного бюро розслідувань визначаються штатним розписом (штатом).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2020 р. №564 затверджено Порядок присвоєння спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань.

Згідно пункту 1 цей Порядок визначає механізм присвоєння спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань.

Аналіз вищезазначених правових норм свідчить, що у системі Державного бюро розслідувань спеціальні звання Державного бюро розслідувань присвоюються виключно особам рядового та начальницького складу, які, серед іншого, у встановленому законодавством порядку прийняті на службу до Державного бюро розслідувань, склали Присягу осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, та посади і відповідні спеціальні звання яких визначені штатним розписом.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач має ранг державного службовця згідно Закону № 889-VІІІ, та не був особою рядового або начальницького складу, а тому у відповідача відсутній обов`язок щодо оформлення документів про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і направлення їх до пенсійного органу.

Також відсутні підстави для зарахування до вислуги років для призначення пенсії позивачу за ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» періоду як учаснику бойових дій з 26.10.2018 року по 01.03.2021 року, оскільки, як вже зазначалося вище, позивач не належав до категорії осіб начальницького та рядового складу, а мав статус державного службовця.

Суд не приймає посилання позивача на правові позиції, викладені Верховним Судом в постанові від 03.03.2021 року у справі №805/3923/18-а, оскільки вони стосуються інших правовідносин - обрахування пенсії за вислугу років особі, що звільнилася з органів Національної поліції України.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності дискримінаційною, протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 29 листопада 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.В. Кочанова