Справа № 520/16482/2020
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 520/16482/2020

адміністративне провадження № К/9901/42220/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.

перевірив касаційну скаргу Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківської обласної прокуратури, в якому просив стягнути з відповідача вихідну допомогу в зв`язку із звільненням у розмірі 19285,74 грн середнього місячного заробітку, обчислення якої здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - постанова КМУ №100) та середній заробіток за весь час затримки виплати цієї допомоги за період із 17 серпня 2020 по день постановлення судового рішення, який станом на 19 листопада 2020 року становить 67500 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в зв`язку із звільненням у розмірі 19285,74 грн середнього місячного заробітку, обчислення розміру якої здійснено відповідно до постанови КМУ №100. Стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільненні за період із 17 серпня 2020 року по день постановлення судового рішення, який станом на 19 січня 2021 року становить 116831,78 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільненні та прийнято у цій частині нове рішення, яким стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати належної йому вихідної допомоги при звільненні із розрахунку в сумі 111,48 грн за кожен день затримки розрахунку, починаючи з 19 листопада 2020 року по день винесення цього судового рішення у розмірі 23410,80 грн, відмовивши в іншій частині зазначених позовних вимог. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року залишено без змін..

15 листопада 2021 року Харківська обласна прокуратура повторно подала касаційну скаргу рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути оскаржені судові рішення на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, скасувати їх та відмовити в позові.

Предметом спору цій справі є стягнення вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки таких виплат.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції застосував висновки Верховного Суду у справі №560/3971/19, в якій Суд указав, що унесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" зміни до Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) не визначають особливостей регулювання трудових відносин прокурорів, а лише передбачають, що ці особливості встановлюються спеціальним законом. Водночас, частиною п`ятою статті 51 Закону № 1697-VII та частиною четвертою статті 40 КЗпП України передбачений виключний перелік випадків коли до правовідносин щодо звільнення прокурорів не застосовуються норми КЗпП України. Разом з тим, у такий виключний перелік не включено питання виплати вихідної допомоги при звільненні прокурора, а отже не заборонено застосування положень статті 44 КЗпП України при вирішенні спірного питання. Верховний Суд також зазначив, що чинним національним законодавством закріплені правові гарантії щодо дотримання трудових прав працівника при його звільненні. Під гарантіями трудових прав працівників розуміють систему встановлених законодавством заходів щодо врегулювання питань, що пов`язані з порушенням трудового законодавства й вирішення трудових спорів робітників і службовців, направлених на захист їхніх трудових прав. Однією з таких гарантій є виплата працівнику, який звільняється, вихідної допомоги, що є державною гарантією, що полягає в грошовій виплаті працівнику у випадках, передбачених законом, роботодавцем в колективному договорі або сторонами. Під вихідною допомогою зазвичай розуміють грошові суми, які виплачуються працівникові у передбачених законодавством випадках у разі припинення трудового договору з незалежних від працівника обставин.

У касаційній скарзі заявник, зокрема, зазначає про необхідність відступлення від висновків Верховного Суду, що застосовані судом апеляційної інстанції у цій справі. Разом з тим, відступ - це інший підхід до застосування тієї ж норми права у подібних правовідносинах щодо якої такий висновок сформовано.

Однак підставами для застосування положень пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України Харківська обласна прокуратура, зокрема, зазначила те, що ОСОБА_1 не пройшов атестацію і у більшості випадків позивачі одночасно звертаються до суду з вимогами щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що є взаємовиключними. Тому Верховний Суд відхиляє такі доводи Харківської обласної прокуратури, оскільки аргументи скарги зводяться до великої кількості подібних справ, цитування норм законодавства, з посиланням на практику Верховного Суду у інших справах, обставини у яких не є подібними до спірних правовідносин, що не є критеріями застосування положень пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України, так як сформований Верховним Судом висновок у справі №560/3971/19 наразі і вирішує проблематику таких спорів та створює умови для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховним Судом також установлено, що перевіряючи рішення суду першої інстанції та змінюючи його в частині розміру суми середнього заробітку, що підлягав стягненню з відповідача за час затримки розрахунку при звільненні, суд апеляційної інстанції виходив з оцінювання критеріїв, визначених у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №№821/1083/17 та 761/9584/15-ц, де Суд висловив правову позицію щодо застосування положень статті 117 КЗпП України при визначенні розміру суми відшкодування з урахуванням принципу співмірності.

Враховуючи те, що інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська