Справа № 380/15487/21
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
30 листопада 2021 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Карп`як О.О.,
секретар судового засідання Винник В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву представника позивача Григоренко Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, -
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі №380/15487/21 дміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, - задоволено повністю; визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2020 ВП №61713965; стягнуто з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 908 грн. сплаченого судового збору.

03.11.2021 представник позивача Григоренко А.О. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. У такій заяві представник позивача просить стягнути із відповідача 14375 грн. витрат на професійну правничу (правову) допомогу, з яких 11375 грн. - витрати на професійну правову допомогу та 3000 грн. гонорар успіху за досягнення мети представництва.

16.11.2021 відповідач подав до суду заперечення щодо клопотання про долучення доказів на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення, в якому заперечила проти заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що заявлені позивачем витрати є необґрунтовано завищені з огляду на наступне. Позовна заява складена на п`ятнадцяти аркушах, а обґрунтування позову викладене в обсязі текстового формату не більше ніж на дві сторінки А4. Тому незрозумілим є вартість шаблонної позовної заяви, викладеної на 15 аркушах, що пропорційно сумі 6000 грн., складення якої не потребувало поглибленого вивчення чинного законодавства, тим більше позов містить здебільшого перелік статей. Так, складення вищезазначеного позову вимагало не великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребувало значного часу та зусиль, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу. Вказує, що відповідачу клопотання зазначені в п.2,4,5,7 звіту про витрачений час на надання правової допомоги та супутніх витрат не надходили, у зв`язку з чим він не був ознайомлений з вищезазначеними документами та не може точно проаналізувати співмірність витраченого часу з вартістю документу. Звертає увагу на визначену ставку оплати за годину роботи адвоката, яка відповідно до додатку №1 до договору про надання правової допомоги становить 1500 грн. Як відомо, в Україна встановлений мінімальний розмір оплати праці за годину роботи у розмірі 36,11 грн. За цим показником розмір гонорару адвоката більш ніж в 41,50 разів перевищує мінімальний розмір встановлений державою, що є неспівмірним. Також звертає увагу на те, що будь - які платіжні документи, які доводять дійсні витрати позивача на оплату послуг адвоката у справі відсутні. Також звертає увагу на те, що адвокатом подано звіт про витрачений час на надання правової допомоги після закінчення розгляду справи по суті, а не при поданні позовної заяви до суду першої інстанції, що виключає можливість стягнення витрат на правничу допомогу.

В судове засіданні сторони не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У частині сьомій статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що представник позивача у відповідності до частини сьомої статті 139 КАС України зробив заяву про подання доказів щодо підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (28.10.2021), що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №057.

У частині четвертій статті 143 КАС України передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою вказаної статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 вказаного Кодексу (частина п`ята статті 143 КАС України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною другою статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 КАС України).

Таким чином, вирішуючи питання стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Стаття 132 КАС України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 КАСУ у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд при вирішенні вказаного питання враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22.11.2019 у справі №810/1502/18.

Суд встановив, що між позивачем (клієнт) та адвокатом Григоренко Андрієм Олександровичем укладено договір про надання правової допомоги від 31.08.2021 №31-08/21-3, згідно з умовами якого адвокат зобов`язується надавати правову допомогу замовнику на підставах, в порядку і в обсязі, визначеному у договорі за погодженням сторін. Відповідно до п.5.1,5.2 договору формою винагороди адвоката за правової допомоги замовнику є гонорар. Розрахунки замовника з адвокатом здійснюються в національній валюті України. Вартість правової допомоги за даним договором визначається згідно додатків до договору або додаткових угод до договору, що є невід`ємною частиною договору та складає суму коштів сплачених за цим договором замовником адвокату. Визначення суми вартості (розмір гонорару) правової допомоги за певний строк чи конкретну дію або справу здійснюється адвокатом та відображається в акті приймання - передачі правової допомоги (послуг), що складається у двох екземплярах, які направляються адвокатом замовнику. Також адвокат надає замовнику звіт з розшифруванням правової допомоги. Відповідно до п.5.3 договору, грошова сума, вказана в п.5.2 договору перераховується замовником на рахунок адвоката не пізніше 5 календарних днів з дня підписання акта прийому - передачі правової допомоги, якщо інше не визначено додатком до договору.

31.08.2021 між позивачем та адвокатом Григоренко А.О. підписано додаток №1 до вказаного договору, відповідно до п.2 якого сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правової допомоги згідно п.1 даного додатку становить: 1500 грн. за одну годину надання правової допомоги адвокатом; тарифікація від 15 хвилин; 2000 грн. за забезпечення адвокатом або залученим на договірних засадах іншого адвоката для судового представництва замовника в суді першої інстанції або у відповідному суді апеляційної інстанції чи Касаційному адміністративному суді або Верховному Суді. Тарифікація від однієї години. Відповідно до п.3 додатку до договору №1, сторони погодили, що гонорар за надання правової допомоги згідно п.п. 1-2 даного додатку сплачується замовником адвокату протягом трьох банківських днів з дня підписання акту приймання - передачі правової допомоги за договором. Також згідно п.5 додатку до договору передбачено додаткову оплату адвокату гонорару успіху у розмірі 3000 грн протягом 10 днів з дати ухвалення відповідного судового рішення.

Згідно з актом №1 від 27.10.2021 приймання - передачі правової допомоги, адвокатом надана замовнику правова допомога за договором та додатком №1 до договору, розмір гонорару за надання правової допомоги складає 11375 грн. без ПДВ. Крім того, замовник підтверджує, що відповідно до п.5 додатку №1 до договору гонорар успіху, який він має додатково сплатити виконавцю становить 3000 грн.

Також адвокатом складено звіт про витрачений час на надання правової допомоги та супутніх витрат.

Отже, за розрахунком представника позивача, розмір витрат на правову допомогу складає 14375 грн.

Суд наголошує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Проте, суд звертає увагу, що на підтвердження наявності у позивача витрат на професійну правничу допомогу представником позивача жодних документів не надано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність необхідних доказів на підтвердження наявності у позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що клопотання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №380/15487/21 - задовольнити.

2. Ухвалити додаткове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог про присудження витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Повне судове рішення складено 30.11.2021 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна