Справа № 640/2767/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Київ №640/2767/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД»
доДержавної екологічної інспекції Центрального округу
провизнання протиправними та скасування постанов
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Центрального округу, у якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати постанови Державної екологічної інспекції Центрального округу від 25 червня 2020 року №05-12/1 на суму 68000,00 грн., №05-12/2 на суму 34000,00 грн. відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» про застосування штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем за результатами проведення перевірки було складено акт перевірки характеристик продукції №05-12/06, в якому зафіксовано порушення: 1) відсутній національний паспорт якості на дизельне пальне (п.8 Технічного регламенту); 2) відсутня декларація про відповідність дизельного пального (п.19 Технічного регламенту). На підставі даного акту від 12 травня 2020 року Державною екологічною інспекцією Центрального округу винесено 02 червня 2020 року Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №01/06-20 та №02/06-20. Органом державного ринкового нагляду 25 червня 2020 року складено протокол №05-12/1 про виявлення порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

За невиконання позивачем рішення №01/06-20 від 02 червня 2020 року органом нагляду винесено постанову №05-12/1 від 25 червня 2020 року про накладення штрафу у розмірі 68 000 грн. Та за невиконання позивачем рішення №02/06-20 від 25 червня 2020 року органом нагляду винесено постанову №05-12/2 від 25 червня 2020 року про накладення штрафу у розмірі 34 000 грн.

Позивач вважає, що винесені відповідачем постанови є незаконними та необґрунтованими, оскільки позивачем отримано декларацію про відповідність та паспорт якості за формою №11-НК, виданий ДП «Полтавастандартметрологія». Товариство з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» повідомило орган нагляду про вжиті на виконання рішень заходи та надало відповідні документи. Проте відповідач не взяв до уваги декларацію про відповідність та паспорт якості і, відповідно, необґрунтовано застосував до позивача відповідальність у вигляді штрафу за невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній не визнає позов повністю, заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, а також такими, що не доведені належними та допустимими доказами, а тому позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач на адресу інспекції не надав належним чином завірені копії документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції, їх подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори), підтверджують якість партії палива кожної марки та чітко визначають, що відповідний паспорт якості палива наданий АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» є чинним та дійсним.

Комплексний аналіз приписів Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» дає можливість дійти висновку, що суб`єкт господарювання зобов`язаний вжити заходів щодо виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, при цьому обов`язковою умовою для такого виконання є його результативність.

Отже, підставою для винесення постанов про накладення штрафу є невиконання позивачем рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Враховуючи викладене відповідач вважає, що уповноваженими особами Інспекції в рамках даної справи всебічно, повно, об`єктивно встановлено та з`ясовано усі обставини справи внаслідок чого у відповідності до вимог чинного законодавства винесено постанови про накладення штрафних санкцій від 25 червня 2020 року, №05-12/1 та №05-12/2 на загальну суму 102000,00 (сто дві тисячі) грн.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі наказу №06-27/346 від 25 травня 2020 року Державною екологічною інспекцією Центрального округу проведено планову перевірку характеристик продукції Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» за адресою АЗС: Полтавська область, місто Полтава, вул. Серьогіна 4-Б.

За результатами перевірки складено Акт перевірки характеристик продукції від 25 травня 2020 року №05-12/06, в якому зазначені виявлені недоліки та порушення Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №927 та Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

У зв`язку із виявленням значних порушень, а саме: торгівля паливом ДП-Л-Євро5-В0 «EURO» без документів, що підтверджують походження даної продукції, відповідачем винесені Рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 №01/06-20 та Рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року №02/06-20.

Рішеннями передбачено усунення невідповідності вимогам Технічного регламенту та шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству.

Відповідач зазначив, що в 10 - денний термін документи, що засвідчують усунення недоліків до Інспекції не надходили.

В листі - запереченні від Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ДТД» вказано, що здійснення торгівлі з продукцією, яка фактично має інші документи про походження, що не відповідають класифікації «EURO», є нічим іншим як «ціновою та маркетинговою політикою компанії», у зв`язку із чим згідно з наказом від 18 червня 2020 року №06-27/382 та направленням від 18.06.2020 № 06 - 28/373 була проведена повторна перевірка.

За результатами повторної перевірки складено Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 25 червня 2020 року №05-12/06/1, в якому зазначені виявлені недоліки та порушення Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01 серпня 2013 року №927 та Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції».

Рішенням від 25 червня 2020 року № 01/06 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 №01/06 - 20 встановлено продовжити термін виконання до 10 липня 2020 року.

Також 25 червня 2020 року складено протокол № 05 - 12/1 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну небезпечність нехарчової продукції».

Протоколом встановлено, що порушення полягають у:

невиконанні рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року №01/06-20, визначених статтею 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною 3 статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»;

невиконання рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року №02/06-20 щодо усунення формальної невідповідності визначених частиною 3 статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

За результатами розгляду протоколу та акту перевірки характеристик продукції від 22 червня 2020 року №05-12/06/1 винесено постанову від 25 червня 2020 року №05-12/1, якою встановлено, що АЗС «Мотто», що розташована за адресою: вул. Серьогіна 4 Б, м. Полтава, порушено вимоги підпункту 2 пункту 4 статті 44 Закону України «Про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, щодо усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною 3 статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», постановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» сплатити у 15 - денний строк штраф у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 68000 грн.

За результатами розгляду протоколу та акту перевірки характеристик продукції від 22 червня 2020 року №05-12/06/1 винесено постанову від 25 червня 2020 року №05-12/2, якою встановлено, що АЗС «Мотто», що розташована за адресою: вул. Серьогіна 4 Б, м. Полтава, порушено вимоги підпункту 3 пункту 4 статті 44 Закону України «Про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, щодо усунення формальної невідповідності, передбаченої частини 3 статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», постановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» сплатити у 15 - денний строк штраф у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 34000 грн.

Вважаючи зазначені постанови протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (Закон №2735-VІ).

За змістом абзацу третього статті 1 вказаного Закону державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

У статті 1 Закону №2735-VІ визначено, що орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду). У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін орган ринкового нагляду позначає також його територіальні органи.

Стаття 4 Закону №2735-VІ визначає, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Як встановлено частиною першою статті 10 Закону №2735-VI, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1069 затверджено Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд, зокрема Держекоінспекція відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №927 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» здійснює державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону №2735-VІ заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Актом перевірки характеристик продукції від 25 травня 2020 року №05-12/06 зафіксовано порушення Технічного регламенту №927, який встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (далі - палива), що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров`я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

Пунктом 5 Технічного регламенту №927 дозволено виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з вимогами пункту 7 Технічного регламенту №927 під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах. На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.

За змістом додатку 1 до Технічного регламенту №927 позначення автомобільних бензинів включає назву і марку бензину та містить такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літера А, позначення бензину для автомобільних двигунів з примусовим/іскровим запалюванням; друга група - цифрове позначення октанового числа автомобільного бензину (80, 92, 95, 98) за дослідним методом; третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту біоетанолу: Е5, Е7, Е10 (приклад позначення автомобільного бензину з октановим числом 95 екологічного класу Євро4 з вмістом біоетанолу до 7 відсотків: бензин автомобільний А-95-Євро4-Е7). Позначення дизельного палива включає такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літери ДП, позначення дизельного палива для автомобільних дизельних двигунів; друга група - літерне позначення кліматичного періоду: Л (літнє), З (зимове), Арк (арктичне); третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту метилових/етилових естерів жирних кислот: В0 (за їх відсутності), В5, В7 (приклад позначення дизельного палива зимового екологічного класу Євро4 з вмістом метилових/етилових естерів жирних кислот до 7 відсотків: паливо дизельне ДП-З-Євро4-В7).

Як встановлено пунктом 8 Технічного регламенту №927, кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива. Документ про якість (паспорт якості) палива - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів (пункт 3 Технічного регламенту №927).

Також пунктом 9 Технічного регламенту №927 визначено, що документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

Згідно з пунктом 19 Технічного регламенту №927 за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту.

Пунктом 20 Технічного регламенту №927 обумовлено, що перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність. Зображення національного знака відповідності повинно відповідати його опису, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року №1599 (Офіційний вісник України, 2001 р., №49, ст. 2188).

З наведених нормативно-правових актів слідує, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива, супроводжуватися декларацією про відповідність продукції Технічному регламенту №927.

Частиною сьомою статті 23 Закону №2735-VI визначено перелік документів, що підлягають перевірці, якими є: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Отже, органи ринкового нагляду мають право витребовувати та перевіряти у розповсюджувачів цієї продукції документи, визначені у частині сьомій статті 23 Закону №2735-VI.

Відповідно до частин першої, третьої статті 29 Закону №2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Згідно зі статтею 30 Закону №2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 19 квітня 2019 року №667 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 травня 2019 року за №540/33511) затверджена форма 8 Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів повинне містити, зокрема зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання. Можливість усунення порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити позивачу для усунення порушень. Відповідно орган перевірки несе імперативний обов`язок визначити конкретний спосіб усунення порушення. Зазначення конкретних дій у рішенні, які має вчинити суб`єкт господарювання слугує не лише досягненню основних завдань державної політики у сфері забезпечення безпечності нехарчової продукції, а й однакового розуміння норм законодавства з метою його дотримання як суб`єктом господарювання, так і органом ринкового нагляду.

У рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 02 червня 2020 року №01/06-20 та №02/06-20, зазначено про усунення невідповідності вимогам Технічного регламенту №927 та приведення продукції у відповідність до встановлених вимог; зобов`язано вжити заходів щодо усунення формальної невідповідності шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству.

Тобто, відповідачем всупереч вимогам до оформлення таких рішень не визначено конкретних способів усунення виявлених порушень. Відповідач при винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року обмежився вказівкою на загальний засадничий порядок усунення виявлених порушень без зазначення конкретних дій чи заходів, які повинен вчинити позивач з метою приведення продукції у відповідність до вимог законодавства.

Водночас, суд зазначає, що виходячи із змісту спірних правовідносин, виконання таких дій залежить від суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання, що виключає можливість усунення таких порушень в залежності від правової поведінки лише одного суб`єкта господарювання/розповсюджувача продукції.

Така поведінка відповідача як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого виносити розпорядчі акти, що є обов`язковими до виконання учасниками правовідносин та підкріплені санкціями за невиконання, не відповідає критеріям чіткості та визначеності, що в свою чергу ставить суб`єктів, до яких звернутий такий акт в неоднозначне становище і, відповідно, нівелює можливі дії цих суб`єктів, направлені на виконання таких актів.

Зазначене свідчить про недотримання відповідачем при винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року принципів правової визначеності, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом, та принципу належного урядування, одним з елементів якого є обов`язок державного органу діяти в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права особи, як майнові права.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Рішенням від 25 червня 2020 року №01/06 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року №01/06 - 20 встановлено продовжити термін виконання до 10 липня 2020 року.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що оскаржувані постанови №05-12/1 та №05-12/2 винесені 25 червня 2020 року, тобто до спливу встановленого в рішенні від 25 червня 2020 року №01/06 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02 червня 2020 року №01/06 строків для усунення виявлених порушень.

Відповідно до частини сьомої статті 23 Закону №2735-VІ під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають, зокрема, документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції.

Позивач листами від 12 червня 2021 року повідомив органу нагляду про вжиті на виконання рішень заходи та надав відповідні пояснення.

Суд звертає увагу, що пунктами 8, 9 Технічного регламенту № 927 встановлено, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку (категорію) - для суднових та котельних палив; позначення палива - для автомобільного бензину та дизельного палива; назву та адресу підприємства - виробника; назву та адресу розповсюджувача (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою; гарантійний строк зберігання.

Пунктом 20 Технічного регламенту № 927 обумовлено, що виробником перед введенням в обіг та під час надання палива на ринку на документ про якість (паспорт якості) повинен бути нанесений знак відповідності технічним регламентам, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність.

Відповідно до пункту 24 Технічного регламенту № 927, правила та методи випробувань, у тому числі відбирання проб, необхідних для виконання вимог цього Технічного регламенту, та проведення оцінки відповідності, встановлюються національними стандартами, перелік яких затверджується і оприлюднюється відповідно до законодавства, а в разі їх відсутності (до прийняття національних стандартів) - нормативними документами.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, слід дійти висновку, що виготовлення паспорту якості, що містить всі передбачені законодавством елементи та складові, на конкретне паливо є обов`язком виробника.

Позивач як особа, яка реалізує нафтопродукти в роздрібній мережі, не має права самостійно вносити зміни/доповнення/уточнення до паспортів якості, які виробляються виробником, при цьому усунути визначені порушення іншим чином також не має можливості, оскільки діють спеціальні норми законодавства, які визначають правовий режим документів про якість палива.

Враховуючи зазначене, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, зазначені у відзиві на позов щодо формальних невідповідностей у декларації про відповідність та паспорті якості.

Вказані вище обставини, а також зважаючи, що в Рішеннях про вжиття обмежувальних заходів №01/06-20 та №02/06-20 від 02 червня 2020 року відсутні чіткі вказівки на конкретні дії чи заходи, які повинен був вчинити позивач для усунення виявлених невідповідностей, свідчать про те, що у позивача відсутня об`єктивна можливість виконати зазначені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у спосіб, який визначив відповідач та невиконання якого стало підставою для накладення штрафу.

Як зазначалось вище, відповідно до додатку 1 до Технічного регламенту №927 позначення автомобільних бензинів включає назву і марку бензину та містить такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літера А, позначення бензину для автомобільних двигунів з примусовим/іскровим запалюванням; друга група - цифрове позначення октанового числа автомобільного бензину (80, 92, 95, 98) за дослідним методом; третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту біоетанолу: Е5, Е7, Е10 (приклад позначення автомобільного бензину з октановим числом 95 екологічного класу Євро4 з вмістом біоетанолу до 7 відсотків: бензин автомобільний А-95-Євро4-Е7). Позначення дизельного палива включає такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літери ДП, позначення дизельного палива для автомобільних дизельних двигунів; друга група - літерне позначення кліматичного періоду: Л (літнє), З (зимове), Арк (арктичне); третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту метилових/етилових естерів жирних кислот: В0 (за їх відсутності), В5, В7 (приклад позначення дизельного палива зимового екологічного класу Євро4 з вмістом метилових/етилових естерів жирних кислот до 7 відсотків: паливо дизельне ДП-З-Євро4-В7).

Водночас Актом перевірки характеристик продукції та Актом перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, складеними посадовими особами відповідача не визначено в чому саме позначення дизельного палива ДП-Л-Євро5-В0«+» на паливно-розподільчому обладнанні не відповідає вимогам Технічного регламенту, а відтак в чому полягає порушення пунктів 7, 8 Технічного регламенту № 927.

Наведене також свідчить про об`єктивну неможливість позивачем виконати Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №01/06-20 та №02/06-20 від 02 червня 2020 року, що виключає накладення на позивача санкції за його невиконання.

З огляду на встановлені судом обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 25 червня 2020 року №05-12/1 та №05-12/2.

Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольнив позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 2270 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати постанови Державної екологічної інспекції Центрального округу від 25 червня 2020 року №05-12/1 на суму 68000,00 грн., №05-12/2 на суму 34000,00 грн. відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» про застосування штрафних санкцій.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД» (03039, м. Київ, провулок Руслана Лужевського, 14, корпус 6, офіс 9, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Центрального округу (36039, м. Полтава, вулиця Коцюбинького, 6, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко