Справа № 420/1667/21
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 420/1667/21

адміністративне провадження № К/9901/40948/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача: Бевзенка В.М.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 420/1667/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 (далі - позивачка), звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), у якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача та Малиновського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі щодо перерахунку пенсії позивачці за вислугою років у розмірі 60 % від заробітної плати та з обмеженням максимальним розміром з 01.10.2020 - 17120 грн, з 01.12.2020 - 17690 грн, на підставі рішення від 26.11.2020 № 84;

- визнати протиправним та скасувати рішення Малиновського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.11.2020 № 84 про перерахунок позивачці пенсії за вислугою років у розмірі 60 % від заробітної плати замість 90 % та з обмеженням максимальним розміром з 01.10.2020 - 17120 грн, з 01.12.2020 - 17690 грн;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії за вислугою років позивачці, виходячи розрахунку 90 % від заробітної плати у розмірі 75000 грн, згідно з довідкою Одеської обласної прокуратури від 17.11.2020 № 112 та призначити з 23.11.2020 пенсію у розмірі 90 % від сум місячної заробітної плати 75000 грн без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язати відповідача виплачувати позивачці пенсію щомісячно без обмеження максимальним розміром.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 позов задоволено частково, внаслідок чого:

- визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № 84 від 25.11.2020 про перерахунок пенсії позивачці у частині зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90 до 60 відсотків від суми заробітку, яка визначена у довідці Одеської обласної прокуратури № 112 від 17.11.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій;

- зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії за вислугою років позивачці виходячи з розрахунку 90 % від заробітної плати, яка визначена у довідці Одеської обласної прокуратури № 112 від 17.11.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням раніше проведених виплат;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Одеського окружного адміністративного суду та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, позивачка оскаржила їх у касаційному порядку.

У поданій касаційній скарзі, позивачка, як на підстави касаційного оскарження посилається на підпункти «а» та «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та зазначає, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також вказує, що вона відповідно до КАС України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.

Крім того, позивачка вказує, що право звернення до касаційної інстанції щодо оскарження рішень суду першої та апеляційної інстанції, які винесені щодо неї, є у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми прав у подібних правовідносинах, а саме: щодо застосування пунктів 10, 19 розділу ІІ: «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.

Щодо підстав касаційного оскарження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їхнього оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, Суд, зазначає таке.

Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставою для відкриття касаційного провадження позивачка зазначає підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та вказує, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Твердження скаржниці про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги скаржника якимись особливими ознаками, завдяки чому їх можна було б виокремити в окрему групу, та не свідчать про наявність заінтересованості суспільства в результатах розгляду саме цієї справи, а має суб`єктивний характер.

Суд критично оцінює наведену підставу касаційного оскарження, оскільки вказане обґрунтування не дає підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Також, посилаючись на підпункт «б» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, скаржниця обмежилась самим лише цитування наведеної норми.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Також, як на підставу касаційного оскарження, скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду у спірних правовідносинах.

Суд надавши належну оцінку матеріалам касаційної скарги, дійшов висновку, що скаржник посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, не вказав:

1) які саме норми матеріального та/або процесуального права необхідно застосувати для формування вказаного вище висновку;

2) за результатами розгляду касаційної скарги, який саме висновок має бути сформований Верховним Судом з урахуванням зазначених ним норм матеріального та/або процесуального права.

Тож, саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Крім того, Суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови керувався правової позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 580/5238/21 і Суд вивчивши доводи скаржниці викладені у касаційній скарзі не вбачає підстав для відступлення від цих висновків.

Загалом, скаржниця на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність переоцінки встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.

КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження можуть переглядатися в касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із підставами визначеними пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 420/1667/21.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач: В.М. Бевзенко

Судді: В.М. Кравчук

О.П. Стародуб