Справа № 360/121/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/121/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 11 січня 2021 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач), з такими вимогами:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини третьої 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати відповідача провести позивачу починаючи з 01 липня 2019 року перерахунок пенсії та зобов`язати сплатити невиплачену пенсію в розмірі, обчисленому з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без застосування формули, зазначеної в постанові Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210 та без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії за весь період з 01 липня 2019 року;

- зобов`язати відповідача сплачувати позивачу в подальшому пенсію в розмірі обчисленому з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без застосування формули, зазначеної в постанові Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210 та без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії за весь період з 01 липня 2019 року, а також в подальшому у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводити перерахунок пенсії, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року без застосування формули, зазначеної в постанові Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210, а також із застосуванням коефіцієнту на відповідний рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інвалідом війни 2 групи, яка встановлена безтерміново та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС.

Позивач перебуває на обліку в відповідача, отримує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю відповідно до Закону України № 796-ХІІ в розмірі, визначеному Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач має законне право на пенсійне забезпечення відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Починаючи з 26 квітня 2019 року відповідачем неправильно нарахована та виплачується державна пенсія позивачу.

У зв`язку з цим в серпні 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, однак листом УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області позивачу було безпідставно відмовлено в перерахунку призначеної пенсії.

Позивач вважає відмову у перерахунку пенсії такою, що порушує його право на соціальний захист та є незаконною.

З посилання на норми Конституції Украйни, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", рішення Конституційного суду України від 25.04.2019 № 1-р (ІІ)/2019, справа № 3-14/2019 (402/19,1737/19) та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач вважає дії відповідача протиправними, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою від 14 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 19-20).

Ухвалою від 14 січня 2021 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 520/12609/19 (№ Пз/9901/22/19) (арк. спр. 21-22).

Від відповідача 27 січня 2021 року за вх. № 3582/2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог (арк. спр. 41-45).

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з 11.05.2011 по теперішній час як отримувач пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам 2 групи.

Відповідно до довідки МСЕК серія 10 ААА № 759067 виданої 06.10.2011, позивачу з 06.10.2011 встановлена 2 група інвалідності безтерміново, інвалідність пов`язана з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

04.08.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою (зверненням) довільної форми (копія міститься в матеріалах справи) про здійснення перерахунку та виплати пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до положень частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, як норми прямої дії без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмежень граничного (максимального) розміру пенсії.

13.08.2020 позивачу було надано обґрунтовану відповідь з роз`ясненнями на вищевказане звернення від 04.08.2020, згідно якої повідомлено наступне.

Розмір пенсійної виплати з 01.07.2019 складав 9879,11 грн, в тому числі: 8823,91 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку ((3764,40 x 1,17 х (4173,00 x 5/7810,88) х 75%), де 3764,40 грн - показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 і 2016 року, 1,17 - коефіцієнт збільшення пенсійної виплати, що був 2019 року, 4173.00 грн - мінімальна заробітна плата на 01.01.2019, 7810,88 грн - середня заробітна плата на одну застраховану особу, в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року; 75% - процент втрати позивачем професійної працездатності; - 625,60 грн підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2 групи (1564,00 x 40%, де 1564,00 грн - прожитковий мінімум для осіб, яки втратили працездатність, з 01.07.2019); - 379,60 грн - додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС згідно пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» від 25.03.2014 № 112; - 50,00 грн цільова допомога інвалідам війни 2 групи.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01.07.2020 розмір прожиткового мінімуму для осіб, яки втратили працездатність, підвищено з 1638,00 грн до 1712.00 грн у зв`язку з чим було проведено автоматичний перерахунок пенсії.

Розмір пенсійної виплати з 01.07.2020 становить 10908,94 грн, в тому числі: 9794,54 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку ((3764,40 x 1,17 x 1,11 х (4173,00 x 5/7810,88) х 75%), де 3764,40 грн - показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 і 2016 роки, 1,17 - коефіцієнт збільшення пенсійної виплати, що був 2019 році; 1,11 - коефіцієнт збільшення пенсійної виплати, що був 2020 році; 4173,00 грн - мінімальна заробітна плата на 01.01.2019, 7810,88 грн - середня заробітна плата на одну застраховану особу, в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року; 75% - процент втрати позивачем професійної працездатності); - 684,80 грн підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2 групи (1712,00 x 40%); - 379,60 грн - додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС згідно пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» від 25.03.2014 № 112; - 50,00 грн - цільова допомога інвалідам війни 2 групи.

Щодо перерахування пенсійної виплати згідно вимог, то відповідач зазначає, що ніякі інші формули чи розрахунки, якісь понижуючі коефіцієнти (взагалі не зрозуміле поняття) не застосовуються. Граничним (максимальним) розміром (на сьогодні це 10 мінімальних пенсій - 17120,00 грн) виплата пенсії не обмежується, оскільки вона не досягає цього розміру.

Оскільки позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та інвалідом II групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, то відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ він має право на пенсію по інвалідності.

Відповідач вважає, що обчислення - це процес отримання якого-небудь результату за допомогою дій над числами. У даній справі позивач оскаржує порядок обчислення призначеної йому пенсії, тоді як, підставами для призначення, перерахунку, переходу з одного виду пенсії на інший є настання певних обставин. Призначення пенсії відбувається за настання певних обставин визначених чинним законодавством України. Перерахунок пенсії - це процедура зміни розміру призначеної пенсії у зв`язку зі зміною особистих обставин пенсіонера, поданням нових документів, ухваленням нових законодавчих актів, зміною соціальних стандартів. Має на меті зміни складових пенсійної виплати. Перехід з одного виду пенсії на інший має право особа, яка має право на різні види пенсій (за віком, по інвалідності та у зв`язку з втратою годувальника), за власним бажанням можна змінити вид пенсії.

З огляду на встановлене управління вважає, що позивач не погоджується з порядком обчислення пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

А саме, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону (по формулі визначеною п.91 Порядку №1210) або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому підстава для призначення пенсії не змінюється, що вказує на відсутність підстав для проведення перерахунку, або переходу на інший вид пенсії.

Закон 796-ХІІ не містить положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення обчислення (розрахунку) пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Також відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за необґрунтованістю.

Ухвалою суду від 16.11.2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.11.2021 замінено відповідача у справі з управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) перебуває на обліку у відповідача з 11.05.2011 та отримує пенсію по інвалідності 2 групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків на ЧАЕС, що підтверджується матеріалами справи (арк. спр. 7 зв-8, 10 зв, 11, 28).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 055262 має ступінь втрати професійної працездатності 75% з 06.10.2011 безстроково (арк. спр. 8 зв. - 9).

Позивач 04.08.2020 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням рішення Конституційного Суду України у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19 (№ 1-р(ІІ)/2019) починаючи з 01.10.2017, без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії (арк. спр. 34-35).

Листом від 13.08.2020 № 147-139/Н-02/8-1216/20 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, зазначивши, що пенсійна виплата перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства України (арк. спр. 36-37).

Зокрема відповідач зазначив, що розмір пенсійної виплати з 01.07.2019 складав 9879,11 грн, в тому числі: 8823,91 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку ((3764,40 x 1,17 х (4173,00 x 5/7810,88) х 75%), де 3764,40 грн - показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 і 2016 року, 1,17 - коефіцієнт збільшення пенсійної виплати, що був 2019 року, 4173.00 грн - мінімальна заробітна плата на 01.01.2019, 7810,88 грн - середня заробітна плата на одну застраховану особу, в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року; 75% - процент втрати позивачем професійної працездатності; - 625,60 грн підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2 групи (1564,00 x 40%, де 1564,00 грн - прожитковий мінімум для осіб, яки втратили працездатність, з 01.07.2019); - 379,60 грн - додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС згідно пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» від 25.03.2014 № 112; - 50,00 грн цільова допомога інвалідам війни 2 групи. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01.07.2020 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищено з 1638,00 грн до 1712.00 грн у зв`язку з чим було проведено автоматичний перерахунок пенсії. Розмір пенсійної виплати з 01.07.2020 становить 10908,94 грн, в тому числі: 9794,54 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку ((3764,40 x 1,17 x 1,11 х (4173,00 x 5/7810,88) х 75%), де 3764,40 грн - показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 і 2016 роки, 1,17 - коефіцієнт збільшення пенсійної виплати, що був 2019 році; 1,11 - коефіцієнт збільшення пенсійної виплати, що був 2020 році; 4173,00 грн - мінімальна заробітна плата на 01.01.2019, 7810,88 грн - середня заробітна плата на одну застраховану особу, в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року; 75% - процент втрати позивачем професійної працездатності); - 684,80 грн підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2 групи (1712,00 x 40%); - 379,60 грн - додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС згідно пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» від 25.03.2014 № 112; - 50,00 грн - цільова допомога інвалідам війни 2 групи.

Відповідно до рішення про перерахунок пенсії № 51 позивачу з 01.07.2019 перераховувано пенсію (арк. спр. 33).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 291 КАС України визначено особливості провадження у типовій справі, зокрема, згідно з частиною третьою цієї статті при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права, викладені у рішенні Верховного Суду від 20.05.2020 у зразковій справі № 520/12609/19, суд визнає дану адміністративну справу типовою до зразкової справи № 520/12609/19 та вважає за необхідне розглянути її з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Закон № 796-XII спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 59 Закону № 796-ХІІ (у редакції, чинній до 01.10.2017) було передбачено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Відтак можна стверджувати, що частина третя статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2017, визначала лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Згодом ця норма закону зазнала змін. Так, Законом № 2148-VIII статтю 59 Закону № 796-ХІІ викладено в новій редакції, за якою пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно із цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Закон від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148-VIII) в частині зазначених змін, згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями, набрав чинності з 01.10.2017.

Отже, Закон № 2148-VIII розширив перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Верховний Суд в ухвалі від 08.05.2018 у справі № 820/1148/18 виклав висновки стосовно того, що для отримання пенсії за частиною третьою статті 59 Закону особа має відповідати таким критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі.

Відповідно до частини третьої статті 54 Закону № 796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами КМУ з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 затверджений Порядок № 1210 відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону № 796-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 Порядок № 1210 доповнено пунктом 9-1, зі змісту якого випливає, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою. Зазначено також, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Таким чином, словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, - визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 26.04.2019.

З огляду на це чинними з 26.04.2019 є положення частини третьої статті 59 Закону №796-XII, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тобто фактично в результаті ухвалення Рішення № 1-р(ІІ)/2019 змінено положення частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, оскільки розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширюється порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.

Відтак можна дійти висновку, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є інвалідами внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно із частини третьої статті 59 Закону № 796-XII з 26.04.2019.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 № 543 абзац перший пункту 91 Порядку № 1210 викладено у редакції, за якою за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою. Нова редакція цього пункту передбачала також, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, позивач з 26.04.2019 мав право на перерахунок та виплату пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте для реалізації такого права, як зазначено судом вище, необхідним є звернення із відповідною заявою.

Суд встановив, що позивач вперше звертався до відповідача із заявою 04.08.2020.

Отже, оскільки позивач 04.08.2020 виявив бажання щодо виплати основної державної пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до Закону № 796-ХІІ, суд приходить до висновку, що обчислення основної державної пенсії по інвалідності позивача підлягає з дати його звернення із відповідною заявою.

Враховуючи викладене, у відповідача не було підстав для здійснення такого перерахунку з 26.04.2019, з огляду на те, що відповідна заява позивача подана пізніше (04.08.2020), проте такий перерахунок проведено з 01.07.2019.

Тобто, у спірних правовідносинах відповідачем як суб`єктом владних повноважень, якому позивачем спрямовано заяву, що підлягала розгляду із прийняттям рішення, вчинені дії, що полягають у розгляді заяви по суті та прийнятті рішення.

Особливістю вчинення дій суб`єктом владних повноважень на виконання його владних управлінських функцій є те, що такі дії можуть вчинятись виключно на підставі та у межах повноважень, встановлених Конституцією та законами України, тобто виключають право діяти в інший спосіб.

Протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є така зовнішня форма поведінки (діяння), яка полягає у неприйнятті рішення, невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які в силу Конституції та законів України віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не здійснені.

Отож, обставини цієї справи виключають можливість кваліфікації форми правової поведінки відповідача як бездіяльності.

Оцінюючи доводи позивача про протиправність перерахунку пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати із застосуванням формули, встановлено Порядком № 1210 із відповідними доповненнями та змінами, суд зазначає про таке.

Суд зазначає, що формулу, за якою обчислюється пенсія по інвалідності позивачеві у цьому випадку, визначено пунктом 9-1 Порядку № 1210. Цією нормою передбачено застосування для обчислення пенсії трьох складових: середнього показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014, 2015 та 2016 роки, середньомісячного коефіцієнта заробітної плати та розміру відшкодування фактичних збитків. При цьому для обчислення середньомісячного коефіцієнта заробітної плати у розрахунок береться п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року та розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за рік, що передує відповідному року, тобто за попередній рік.

Перерахунок пенсії позивача проведений за формулою, що передбачена пунктом 9-1 Порядку № 1210 і наведені вище положення Порядку не скасовані та є чинними.

Застосування формули, передбаченої Порядком № 1210 із змінами і доповненнями, при обчисленні розміру пенсії узгоджується також зі змістом ч. 3 ст. 59 Закону796-XII, що передбачає право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тобто, за Законом 796-XII умови, порядок призначення пенсії по інвалідності визначаються актами Кабінету Міністрів України (ч. 3 ст. 54), і розмір пенсії може бути обчислений, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому Закон 796-XII та Закон № 2262 не містять положень, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 20.05.2020 у справі № 520/12609/19.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.

Окремо слід зазначити, що сама формула розрахунку пенсії, призначеної відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, залишилася незмінною. Суд звертає увагу, що як видно із процитованих норм, за бажанням осіб, пенсія обчислюється, серед іншого, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. При цьому, суд акцентує увагу, що «обчислення» та «встановлення» не є тотожними поняттями. Зокрема, «обчислення» - це процес отримання якого-небудь результату за допомогою дій над числами.

При цьому, як видно із розрахунку пенсії, позивачу обчислено пенсію, саме виходячи із вказаної формули із урахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2019.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 КАС України).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо вимог позову в частині проведення відповідних виплат без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії та інших обмежень щодо виплати заборгованості, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб підлягає захисту у разі встановленням судом факту їх порушення.

Верховний Суд України, розглядаючи справу № 21-438а12, у постанові від 26.03.2013 дійшов правового висновку про те, що відповідно до частини першої статті 2, підпунктів 6, 8 частини першої статті 3, частини першої статті 6 КАС України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси позивачів.

Матеріали даної справи не містять доказів того, що розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку обмежений максимальним розміром.

Надаючи оцінку твердженням відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частин першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оглядом позовної заяви встановлено, що позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що у відповідь на заяву від 04.08.2020 отримав лист відповідача від 13.08.2020 № 147-139/Н-02/8-1216/20, яким відмовлено позивачу у перерахунку пенсії.

Таким чином, перебіг шестимісячного строку на звернення позивача до адміністративного суду з даним позовом розпочався саме з дати отримання від відповідача лист відповідача від 13.08.2020 № 147-139/Н-02/8-1216/20, та сплив в лютому 2021 року.

Позовна заява подана представником позивача до суду 11 січня 2021 року.

З огляду на вищевикладене та огляду матеріалів справи вбачається, що строк звернення до суду позивачем не пропущений.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, із урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач при перерахунку та виплати пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, а отже, в задоволенні позову слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, відсутні підстави для стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун