Справа № 520/15896/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

29 листопада 2021 року № 520/15896/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про винесення додаткового рішення щодо судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011, ) про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просить суд:

- визнати дії Офісу Генерального прокурора, що виразилися у відмові в проведенні перерахунку середнього заробітку за час затримки виконання Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2020 по справі № 640/1846/20 протиправними;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення, за період з 27.11.2020 по 21.04.2021 у розмірі 146 483 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення за період з 27.11.2020 по 21.04.2021 у розмірі 146483,00 грн (сто сорок шість тисяч чотириста вісімдесят три гривні 00 копійок).

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

19.11.2021 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання розподілу судових витрат в частині витрат на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн та витрат зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення без проведення судового засідання в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

З досліджених матеріалів справи та змісту прийнятого рішення судом встановлено, що за результатами розгляду справи судом не ухвалено рішення щодо розподілу судових витрат в частині витрат на правничу допомогу та витрат зі сплати судового збору.

Позивач просить суд відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 грн. Заяву подано засобами електронного зв`язку з електронним цифровим підписом у п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення.

На підтвердження витрат позивачем надано до матеріалів справи копії Договору про надання правничої допомоги від 02.08.2021 №02/08-1, Додатку №1 до договору від 02.08.2021, акту виконаних робіт від 02.08.2021, прибуткового касового ордеру № 1 від 02.08.2021 на суму 6500,00 грн.

Згідно з Договором від 02.08.2021 його предметом є надання правової допомоги у судах будь-якої інстанції, прокуратурі, правоохоронних органах, будь-яких інших державних та недержавних органах, підприємствах, установах. Подальші доручення на вчинення юридичних дій в інтересах клієнта оформлюються додатковою угодою.

Згідно з п. 4.1 вказаного Договору юридичну допомогу, що надається Адвокатом, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми авансу (згідно п.4.2.1) та суми, яка підлягає сплаті за вже надану юридичну допомогу. Суми, які вказані в цьому пункті підлягають оплаті клієнтом відповідно до додатку до цього договору про надання правової допомоги.

Згідно з Додатком № 1 до вказаного Договору адвокат приймає доручення від Клієнта здійснити у встановлені строки та на умовах, визначених договором про надання правової допомоги (юридичних послуг) №02/08-2 від 02.08.2021, в межах шукання правової допомоги Клієнту при розгляді судом адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, визнання дій Офісу Генерального прокурора протиправними, в інтересах якого діє адвокат Мироненко С.С. Підписуючи даний додаток до Договору про надання правової допомоги (юридичних послуг), сторони підтверджують сплату гонорару у повному обсязі за наступні послуги

- підготовка адміністративного позову 3 години, вартість 3000 грн.

- написання запитів 1 година, вартість 1700 грн;

- аналіз судової практики 1 година, вартість 1500 грн;

- Фактичні витрати (папір, друк, поштові витрати) 300 грн.

Згідно з наданим до матеріалів справи актом виконаних робіт за договором № 02/08-1 від 02.08.21 всі обумовлені умови та домовленості за договором про надання юридичних послуг, визначені Додатком № 1 до Договору, виконані в повному обсязі. Розрахунки за юридичні послуги та фактичні витрати здійснені Сторонами до підписання зазначеного акту в повному обсязі, а саме шляхом готівкової оплати суми у розмірі 6 500,00 грн.

Сплата вказаної суми підтверджується прибутковим касовим ордером № 1 від 02.08.2021 на суму 6500,00 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд виходить з таких нормативних приписів.

Згідно зі ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 2-5 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказані висновки також наведені у Постановах Верховного Суду від 17 вересня 2019 року по справі 810/3806/18, по справі №1740/2428/18 від 24 березня 2020 року, по справі №320/3271/19 від 07 травня 2020 року.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначається, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо заявлених витрат в сумі 1700,00 грн за написання запитів, судом встановлено, що суду з позовом та в ході розгляду справи не надано жодного запиту, складеного представником позивача, датованого після дати укладення договору про надання правової допомоги, а саме після 02.08.2021. Отже, обґрунтованість з`явлення до стягнення з відповідача вказаних витрат не доведена, через що в цій частині в задоволенні заяви належить відмовити.

Щодо відшкодування розміру фактично понесених витрат (папір, друк, поштові витрати) в сумі 300,00 грн, їх розмір не підтверджений належними доказами, через що в цій частині заява також не підлягає задоволенню.

Щодо витрат на аналіз судової практики (1500,00 грн), суд зазначає, що в рамках надання правничої допомоги такий аналіз є можливим виключно під час підготовки адміністративного позову, тому витрати на аналіз судової практики в сумі 1500,00 грн, здійснені поза межами підготовки позовної заяви, не підлягають стягненню з відповідача, як такі, що не підтверджують зв`язок саме з наданням правничої допомоги при розгляді даної справи.

Суд зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про те, що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, з урахуванням викладеного, зазначену вище послугу аналізу судової практики не можна вважати неминучою та такою, що пов`язана та вплинула на хід розгляду справи, а відтак заявлення вказаних витрат до відшкодування (1500,00 грн) не є обґрунтованим.

Відтак, суд вважає обґрунтованою, співмірною та документально підтвердженою суму витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Крім того, позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн.

В рішення суду від 16.11.2021 питання розподілу судових витрат, в тому числі судового збору, не вирішувалось.

Відповідно до ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При розгляді справи суд виходив з того, що добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок, який відповідачем не дотримано, отже спір виник внаслідок неправильних дій відповідача.

На підставі викладеного, розмір витрат на професійну правничу допомогу та витрат на сплату судового збору, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, в сумі 3908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 241-247, 252, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення, яким заяву позивача про відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката та витрат зі сплати судового збору задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011, ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 29.11.2021.

Суддя Білова О.В.