Справа № 640/11670/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрліктрави" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Сумській області до Державного підприємства "Укрліктрави" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Головне управління Державної податкової служби у Сумській області звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного підприємства "Укрліктрави" про стягнення податкового боргу в сумі 3 000 958,43 грн з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, у тому числі: з земельного податку з юридичних осіб - 2 811 571,10 грн. та 9 912,21 грн; з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників у яких частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків - 156 080,57 грн. та 11 039,98 грн; з орендної плати з юридичних осіб - 7 743,78 грн; з рентної плати за спеціальне використання води - 4610,79 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: стягнуто з рахунків Державного підприємства "Укрліктрави" у банках, що обслуговують такого платника податків, кошти на суму податкового боргу із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 566 227,41 (п`ятсот шістдесят шість двісті двадцять сім) гривень 41 копійка на рахунок, відкритий в казначействі для Білопільської міської територіальної громади. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що заявлений до стягнення податковий борг виник на підставі наступних документів:

- Земельний податок з юридичних осіб:

Податкова декларація № від 16.02.2018 на суму 131 225,30 грн;

Податкова декларація № від 20.02.2019 на суму 823 755,85 грн;

Податкова декларація № від 28.02.2019 на суму 823 780,59 грн;

Уточнююча податкова декларація № від 14.03.2019 на суму 354 998,21 грн;

Податкова декларація № від 20.02.2020 на суму 500 633,67 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2019 на суму 70 000,02 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2019 на суму 3061,23 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 08.11.2019 на суму 20 000,00 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 04.12.2019 на суму 20 000,00 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 30.03.2020 на суму 3791,41 грн;

На загальну заборгованість позивачу нарахована пеня у розмірі 60 324,82 грн;

Податкова декларація № від 20.02.2019 на суму 3340,91 грн;

Уточнююча податкова декларація № від 28.02.2019 на суму 723,88 грн;

Податкова декларація № від 20.02.2020 на суму 3257,46 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 08.11.2019 на суму 2589,96 грн.

Загальне грошове зобов`язання за земельним податком - 2 821 485,31 грн.

- Єдиний податок з сільськогосподарських товаровиробників:

Податкове повідомлення-рішення № від 30.05.2019 на суму 125 720,10 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 30.05.2019 на суму 30 360,47 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 30.05.2019 на суму 1864,98 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 30.05.2019 на суму 9175,00 грн;

Загальне грошове зобов`язання за єдиним податком - 167 120,55 грн.

- Орендна плата з юридичних осіб:

Податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2019 на суму 2252,48 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2019 на суму 5491,30 грн.

Загальне грошове зобов`язання за орендною платою - 7743,78 грн.

- Рентна плата за спеціальне використання води:

Додаток 5 до податкової декларації № від 06.08.2019 на суму 878,13 грн;

Додаток 5 до податкової декларації № від 06.11.2019 на суму 918,04 грн;

Додаток 5 до податкової декларації № від 07.02.2020 на суму 834,23 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 15.06.2019 на суму 165,12 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2019 на суму 200,00 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2020 на суму 399,77 грн;

Податкове повідомлення-рішення № від 19.03.2020 на суму 600,00 грн;

На загальну заборгованість позивачу нарахована пеня у розмірі 615,50 грн.

Загальне грошове зобов`язання за рентною платою - 4 610,79 грн.

Водночас, відповідачем було сплачено частину податкового боргу. Згідно з відомостями, наданими представником ГУ ДПС у Сумській області податковий борг становить 559 450,74 грн, а також 3 791,41 грн - штрафна санкція, 6 451,09 грн - пеня.

За приписами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 21.1 ст. 21 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Зі змісту пп. пп. 54.1, 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Таким чином, сума грошового зобов`язання може нараховуватись як самостійно - платником податків на підставі декларації, так і за ініціативою контролюючого органу, на підставі виявлених порушень - на підставі податкових повідомлень-рішень.

Згідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Таким чином, у разі визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань, зокрема, за результатами перевірок, платнику податків надсилається податкове повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, непогашена частина грошового зобов`язання з земельного податку визначена відповідачем самостійно, зокрема, на підставі податкових декларацій № від 14.03.2019, № від 28.02.2019, № від 20.02.2020

Задекларовані суми грошового зобов`язання вважаються узгодженими у розумінні п. 54.1 ст. 54 ПК України та після завершення строку оплати набувають статусу податкового боргу.

Таким чином, згаданими деклараціями та витягом з ІКПП відповідача підтверджується наявність податкового боргу в розмірі 559 450,74 грн.

В подальшому, контролюючим органом донараховано пеню на суму задекларованих сум грошового зобов`язання та застосовано штрафну санкцію на підставі ППР № від 30.03.2020.

Відповідно до пп. 129.1.1. п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (п. 129.4 ст. 129 ПК України).

Наразі непогашеною залишається сума пені в розмірі 6451,09 грн, яка нарахована наступним чином: 18.02.2020 - 2985,26 грн; 02.03.2020 - 2014,12 грн; 23.03.2020 - 1451,71 грн.

Вирішуючи питання правомірності нарахування згаданої пені та застосування штрафу, слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 52-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Оскільки з 01.03.2020 нарахована пеня підлягає списанню, заявлена до стягнення позивачем сума, нарахована 02.03.2020 та 23.03.2020 в загальному розмірі 3465,83 грн не узгоджується з вимогами податкового законодавства, натомість, відсутні підстави для задоволення позову в даній частині. При цьому, інша сума пені - 2 985,26 грн нарахована правомірно та підлягає стягненню.

Стосовно штрафної санкції в розмірі 3 791,41 грн, слід звернути увагу, що формулювання згаданої норми ПК України виключає відповідальність у вигляді штрафу за порушення, вчинені з 01.03.2020, проте ППР № від 30.03.2020 передбачає донарахування штрафу за затримку на 445 календарних днів сплати узгодженого грошового зобов`язання, тобто за порушення, яке вчинене задовго до 01.03.2020.

Таким чином, застосування згаданої штрафної санкції не суперечить п. 52-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України та є належним доказом збільшення податкового боргу, оскільки доказів оскарження згаданого ППР в адміністративному або судовому порядку не надано.

Розрахунок судом загальної суми заборгованості співпадає із зазначеною в додаткових поясненнях, з огляду на що, позовні вимоги слід задовольнити частково, з урахуванням погашеної за час розгляду справи суми боргу та необґрунтованої частини пені.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

За змістом ст. ст. 9, 10 ПК України до загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито.

Відносини, пов`язані з установленням та справлянням мита, регулюються митним законодавством, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Установлення загальнодержавних податків та зборів, не передбачених цим Кодексом, забороняється.

До місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок.

Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, крім земельного податку за лісові землі).

Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Оскільки податковий борг відповідача виник через несплату місцевих податків, стягнути такі грошові кошти слід на відповідні рахунки.

Із матеріалів справи вбачається, що належним отримувачем заборгованих коштів зі сплати земельного податку є Білопільська міська об`єднана територіальна громада.

Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги, що позивачем доведені обставини виникнення податкового боргу, окрім нарахованої з 01.03.2020 пені, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрліктрави" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк