Справа № 520/18448/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
30 листопада 2021 року № 520/18448/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) у відношенні до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2017 р. по 28.02.2018 р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2017 р. по 28.02.2018 р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати у вигляді правничої допомоги у розмірі - 6000,00 грн. (шість тисячі гривень).

В обґрунтування позову зазначив, що бездіяльність щодо незастосування військовою частиною НОМЕР_4 місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення: січень 2008 року є протиправною і необґрунтованою. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.09.2021 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Постановою Другого апеляційного адміністративного суду № 520/13048/2020 від 30.03.2021 року зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2017 року по 28.02.2018 року.

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2017 року по 28.02.2018 року, в сумі 181 грн. 00 коп..

Зазначає, що врахування базового місяця «січень 2008 року» для проведення індексації буде неправоміним та порушувати вимоги постанови КМУ №1013, якою було внесено зміни до постанови КМУ №1078.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до витягу з наказу №184 від 21.08.2019 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення солдата ОСОБА_1 (Г-012455), який здав справи і обов`язки за посадою стрільця 1-го відділення 1-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних), звільненого « 21» серпня 2019 року у запас Збройних Сил України: за підпунктом "б" пункту 2 частини 5 (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби) (а.с.10).

Календарна вислуга років 04 років 08 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні 06 років 09 місяців 17 днів (а.с. 10).

Як вбачається із автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 520/13048/2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 по справі № 520/13048/2020 - скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2017р. по 28.02.2018 р.

Прийнято в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2017р. по 28.02.2018 р.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести розрахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) за період з 01.01.2017р. по 28.02.2018 р.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (Код , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі - 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року у справі № 520/13048/2020 залишено без змін.

Зазначена постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання вказаного рішення позивачу нараховано та виплачено 178,28 грн. (а.с.14, 15).

Позивач звернувся до відповідача із листом, в якому просив нарахувати індексацію з урахуванням базового місяця січень 2008 рік, за період з 01.01.2017 по 28.02.2018 (а.с.11).

Однак, відповідачем не було вчинено жодних дій спрямованих на виплату індексації з урахуванням базового місяця січень 2008 рік за період 01.01.2017 по 28.02.2018.

Не погодившись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

По суті спірних відносин, суд зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є визначення базового місяця (місяця підвищення) для обчислення індексу споживчих цін, правильність обрахунку сум індексації грошового забезпечення військовослужбовців, а також виплата нарахованих позивачу сум індексації, які не були виплачені відповідачем.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі також - Закон №2011-XII).

Приписами статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно з статтею 2 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина; індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (у 2014 році - 101 відсотка, у 2015 році - 101 відсотка, у 2016 році - 103 відсотка, у 2017 році -103 відсотка, у 2018 році -103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 (в редакції з 15.12.2015), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

З системного аналізу вказаних вище норм права в поєднанні з граматично-логічним тлумаченням норм Порядку № 1078 можна дійти висновку, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

При цьому у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати.

Суд акцентує увагу на тому, що згідно пункту 10-2 Порядку № 1078 (в редакції яка діє з 15.12.2015 та застосовується до спірних правовідносин, оскільки позивач був прийнятий на роботу після цієї дати) для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, що настає за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Враховуючи викладене, для новоприйнятих працівників та працівників, яких прийнято на роботу у порядку переведення з іншої посади, обчислення індексу для проведення індексації має здійснюватися з місяця, що настає за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу) за відповідною посадою згідно з рішенням Уряду.

Отже, для новопризначених після 01.12.2015 військовослужбовців місяць, в якому відбулося підвищення посадових окладів (у випадку якщо всі інші розміри підвищення грошового доходу не перевищували суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу) слід вважати базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Судом встановлено, що позивач з 12.05.2016 перебував на військовій службі.

З внесенням змін до Порядку № 1078 з 01.12.2015 правила для індексації зарплати для новопризначених працівників після 01.12.2015 змінилися та згідно п. 10-2 цього Порядку для індексації зарплати новоприйнятих працівників орієнтиром став місяць останнього підвищення окладу за займаною посадою незалежно від дати прийняття на роботу.

Враховуючи викладене вище, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду посадового окладу за посадою, яку займає працівник на момент проведення індексації.

Отже, з дня набрання чинності п. 10-2 Порядку № 1078 розрахунок індексу споживчих цін не прив`язаний до місяця прийняття на роботу або зростання доплат та надбавок, у зв`язку з чим розрахунок відповідача з застосуванням цих базових місяців для проведення індексації, є таким, що не відповідає означеним вище нормам матеріального права.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова № 1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови № 1294.

Зміна посадових окладів військовослужбовців відбулась тільки 01.01.2008 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294. Надалі розмір посадового окладу було змінено 01.03.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

Відтак, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю після 01.12.2015 за новими правилами індексації згідно Порядку № 1078 має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року, в той час як місяцем підвищення доходів (базовим місяцем) вважається місяць, в якому підвищений посадовий оклад військовослужбовця за посадою, яку він займає на момент проведення індексації (січень 2008 року).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції від 24.02.2018, яка набрала чинності з 01.03.2018 (надалі - Постанова № 704), було змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок. Відповідно до пункту 4 Постанови № 704, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Постановою № 704 визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу, зокрема значно підвищено посадові оклади.

Отже, за період з березня 2018 року по день звільнення позивача зі служби для нарахування індексації грошового забезпечення базовим місцем слід вважати березень 2018 року з урахуванням правил визначення фіксованої суми індексації (різниці між попередньою сумою індексації і розміром підвищення доходу) згідно абзацу 4 пункту 5 Постанови № 1078.

Суд звертає увагу на те, що визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру посадового окладу, яке вперше відбулось у січні 2008 року на підставі Постанови № 1294 та не залежить від зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових без підвищення посадових окладів (в тому числі премії та додаткових видів грошового забезпечення таких як надбавки, підвищення, винагороди) .

В такому порядку, нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 "Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України" та Постанови № 704, яка набрала чинності з 01.03.2018р.

Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача є січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, та в подальшому - березень 2018 року у зв`язку з набранням чинності Постановою № 704.

Слід зазначити, що правові позиції щодо правозастосування норм Порядку № 1078 викладені в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 (справа № 240/4911/18), від 07.08.2019 (справа №825/694/17), від 23.10.2019 (справа №825/1832/17).

Отже, суд дійшов висновку, що бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2017 р. по 28.02.2018 р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008 року - є протиправною.

З метою відновлення порушеного права, суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2017 р. но 28.02.2018 р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу щодо стягнення судових витрат у вигляді правничої допомоги.

Вирішуючи вказану заяву, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України ).

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п. 269).

За приписами ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст.134 КАС України).

Отже, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, має визначатися згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та підтверджуватися доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Тобто, договором про надання правової допомоги має бути визначено вартість робіт (послуг) адвоката.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат представником позивача надані до суду копії:

- договору про надання правової допомоги № 02/06-07 від 06.07.2020 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «МОДУМ»;

- ордеру на надання правової допомоги серії АН № 1014908 від 22.09.2021, згідно з яким адвокат Буряк О.М. була уповноважена на представництво у даній справі;

- акту виконаних послуг від 22.09.2021.

- Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової допомоги № 02/06-07 від 06.07.2020.

Згідно п.3 договору Послуга, передбачена предметом цього Договору, оплачується Клієнтом виконавцю в порядку та на умовах, визначених у Додатковій угоді № 1 до цього Договору.

Додатковою угодою № 1, яка не містить дати її підписання, передбачено, що:

1.2. з питання стягнення невиплаченої індексації грошового забезпечення для осіб які є учасниками бойових дій складає 6000 (шість тисяч) грн.

1.3. з питання стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій складає 4000 (чотири тисячі) грн.

1.4. з питання стягнення середнього заробітку про звільненні складає 8000 (вісім тисяч) грн.

1.5. з питання стягнення матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди складає 7000 (сім тисяч) грн.

1.6. з питання стягнення допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди складає 6000 (шість тисяч) грн.

1.7. з питання стягнення одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік складає 6000 (шість тисяч) грн.

1.8. з питання стягнення одноразової грошової допомоги до 5 травня складає 4000 (чотири тисячі) грн.

П. 6 Додаткової угоди № 1, яка не містить дати її підписання, визначено, що ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами і діє протягом строку дії Договору.
В той же час, з огляду на відсутність дати підписання вказаної додаткової угоди неможливо встановити, коли саме набрала чинності вказана додаткова угода, а відтак вказана додаткова умова не може бути взята до уваги судом як належне підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

З поданого представником позивача акту виконаних послуг від 22.09.2021 вбачається, що Виконавцем в інтересах Клієнта, згідно Договору, у повному обсязі виконано зобов`язання:

1. надання консультацій та узгодження правової позиції;

2. опрацювання нормативно-правових актів з приводу соціального і правового захисту військовослужбовців;

3. складання позовної заяви.

Сторони домовились, що вартість виконаних робіт згідно умов договору становить 6000 грн.

В той же час, вказаним актом не зазначено, щодо якої конкретно справи та якого предмету оскарження складено вказаний акт.

Суд зазначає, що справа про нарахування та виплата індексації грошового забезпечення є справою з питань загального захисту прав працівників та відповідальності роботодавців за ст. 117 КзпП України, право на виплату індексації грошового забезпечення передбачено для всіх працівників та безпосередньо не пов`язано з захистом соціальних прав позивача саме як військовослужбовця.

З огляду на вказане, з урахуванням зазначення в п. 1.2 договору переліку питань, з приводу надання правничої допомоги по яких укладено договір від 06.07.2020, неможливо встановити, з яких саме питань позивачу надавалися послуги відповідно до акту виконаних послуг від 22.09.2021.

З огляду на зазначене, вказаний акт не може бути належним підтвердженням понесений витрат на професійну правничу допомогу саме у даній справі.

Відтак, з урахуванням того, що Додаткова угода № 1 не містить дати її складення, що унеможливлює визначення моменту початку її дії, тому не може бути взята до уваги як належний доказ понесених витрат, а відтак не є належним підтвердженням понесених витрат, суд дійшов висновку, що договір від 06.07.2020 не підтверджує в якості предмету надання правничої допомоги представництво інтересів з приводу нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

Суд також звертає увагу, що Додатковою угодою визначено вартість послуг з представництва в суді першої та апеляційної інстанції за п. 1.2 - 6000 тисяч, в той же час, представник позивача заявляє суму, яка визначена як вартість послуг за розгляд справи у двох інстанціях, до відшкодування у суді першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням не підтвердження включення до предмету договору послуг правничої допомоги з питань стягнення невиплаченої індексації грошового забезпечення, неможливості визначення чинності додаткової угоди № 1, а також неконкретизованості в акті виконаних послуг від 22.09.2021 предмету спірних правовідносин та справи, в рамках якої надано послуги, а також суми, заявленої до відшкодування, суд дійшов висновку про непідтвердження наданими до матеріалів справи документами факту та обсягу надання правничої допомоги у даній справі на виконання договору про надання правничої допомоги від 06.07.2020 року № 02/06-07, а відтак відмовляє в задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2017 р. по 28.02.2018 р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008 року

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2017 р. по 28.02.2018 р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30 листопада 2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.