Справа № 320/6731/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6731/19 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просила:

- визнати незаконними дії державного виконавця по утриманню з пенсії Позивача починаючи з 01.11.2018 коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження згідно постанови ВП55320697;

- визнати незаконними дії начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо невжиття заходів щодо припинення утримання з пенсії Позивача коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження згідно постанови ВП 55320697;

- визнати незаконними дії державного виконавця, щодо не припинення утримання з пенсії Позивача, починаючи з 26.01.2019 коштів на оплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні ВП 55320697;

- визнати незаконними дії державного виконавця по утриманню з пенсії Позивача після 01.02.2019 грошових коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження по виконавчому провадженню ВП 55320697 після прийняття 01.02.2019 постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №55320697;

- визнати незаконними дії державного виконавця по неповерненню на пенсійний рахунок Позивача коштів, які незаконно утримано на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження ВП 55320697 з пенсійного рахунку Позивача;

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця, щодо невжиття заходів для припинення незаконного утримання з пенсії Позивача коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження ВП 55320697 після ухвалення постанови Верховним Судом у справі №761/16172/15-ц від 31.10.2018;

- визнати незаконною бездіяльність начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ, щодо вжиття заходів для припинення незаконного утримання з пенсії Позивача коштів, стягнутих як оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження у виконавчому провадженні ВП 55320697 з 01.02.2019;

- визнати незаконною бездіяльність начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ, щодо вжиття заходів для повернення незаконно утриманих з пенсії Позивача коштів, стягнутих як оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження у виконавчому провадженні ВП 55320697 ухвалення постанови Верховним Судом у справі №761/16172/15-ц від 31.10.2018;

- зобов`язати державного виконавця вчинити дії для припинення незаконного утримання коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження з пенсії Позивача на виконання виконавчого провадження ВП 55320697;

- зобов`язати начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ вжити заходи для припинення незаконного утримання коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження з пенсії Позивача на виконання виконавчого провадження ВП 55320697;

- зобов`язати державного виконавця вчинити дії для повернення незаконного утриманих коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження з пенсії Позивача на виконання скасованого виконавчого провадження ВП 55320697;

- зобов`язати начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ вжити заходи для повернення незаконно утриманих коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження з пенсії Позивачу на виконання скасованого виконавчого провадження ВП 55320697;

- зобов`язати державного виконавця, начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ вчинити дії для негайного повернення Шевченківським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві коштів, стягнутих з пенсії Позивача на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження у виконавчому провадженні ВП 55320697;

- зобов`язати Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ повернути в Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві для подальшого зарахування на пенсійний рахунок Позивача всі кошти, утримані з пенсійного рахунку Позивача на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження у виконавчому провадженні ВП 55320697;

- визнати незаконними та такими, що принижують гідність та порушують охоронюване статтею 28 Конституції України право на повагу до гідності учасника виконавчого провадження ВП 55320697 ОСОБА_1 , дії державного виконавця та начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ у виконавчому провадженні ВП 55320697 щодо стягнення з пенсії Позивача виконавчого збору та витрат на виконавче провадження й подальше неповернення зазначених коштів на пенсійний рахунок ОСОБА_1 у Пенсійний фонд України після ухвалення Верховним Судом постанови у справі №761/16172/15-ц від 31.10.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо: зобов`язати державного виконавця вчинити дії для припинення незаконного утримання коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження з пенсії Позивача на виконання виконавчого провадження ВП 55320697; зобов`язати начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ вжити заходи для припинення незаконного утримання коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження з пенсії Позивача на виконання виконавчого провадження ВП 55320697; зобов`язати державного виконавця вчинити дії для повернення незаконного утриманих коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження з пенсії Позивача на виконання скасованого виконавчого провадження ВП 55320697 в сумі 830,28 грн.; зобов`язати начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ вжити заходи для повернення незаконно утриманих коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження з пенсії Позивачу на виконання скасованого виконавчого провадження ВП 55320697; зобов`язати державного виконавця, начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ вчинити дії для негайного повернення Шевченківським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві коштів, стягнутих з пенсії Позивача на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження у виконавчому провадженні ВП 55320697; зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ повернути в Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві для подальшого зарахування на пенсійний рахунок Позивача всі кошти, утримані з пенсійного рахунку Позивача на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження у виконавчому провадженні ВП 55320697.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві по утриманню з пенсії ОСОБА_1 після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження згідно постанови ВП55320697 та невжиття заходів щодо припинення утримання з пенсії ОСОБА_1 коштів на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження.

Визнано протиправними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві по неповерненню на пенсійний рахунок ОСОБА_1 коштів у повному обсязі, які утримано на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження ВП 55320697 з пенсійного рахунку ОСОБА_1 .

Зобов`язано Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчинити дії щодо повернення у повному обсязі коштів, стягнутих з ОСОБА_1 на оплату виконавчого збору та витрат на виконавче провадження у виконавчому провадженні ВП55320697.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

18 жовтня 2021 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист від 16.11.2017 року №761/16172/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Рада 3" грошових коштів на суму 19585,66 грн.

Постановою ВП №55320697 від 12.12.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 16.11.2017 року №761/16172/15-ц.

Вказаною постановою також Відповідачем постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у сумі 1958,56 грн. та витрати виконавчого провадження у сумі 200,00 грн.

Постановою від 21.05.2018 року ВП №55320697 постановлено звернути стягнення на доходи боржника.

На підставі даної постанови здійснювалось стягнення з пенсії Позивача.

Постановою Верховного Суду від 31.10.2018 №761/16172/15-ц рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11.04.2017 та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17.10.2017 скасовано.

У зв`язку із скасуванням судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист від 16.11.2017 року №761/16172/15-ц, відповідачем винесено постанову від 01.02.2019 року ВП №55320697 про закінчення виконавчого провадження, якою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Однак, стягнення з пенсії продовжено, попри неодноразове направлення відповідачу повідомлень про скасування судового рішення, на підставі якого здійснюється виконавче провадження.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"(частина 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до статті 3 названого Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частинами 5, 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно із частинами 1-4 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом, на підставі якого може бути відкрите виконавче провадження.

Відповідно до частина 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про стягнення виконавчого збору виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Положеннями частини 7 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Згідно зі статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження", відрахування з пенсії може бути припинено ГУ ПФУ в м. Києві після отримання відповідної постанови про закінчення виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що постановою відповідача від 01.02.2019 закінчено виконавче провадження №55320697 з підстав скасування постановою Верховного Суду від 31.10.2018 №761/16172/15-ц рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2017 та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 17.10.2017.

Позивачем повідомлено відповідача про наявність вищенаведеної постанови Верховного Суду на початку січня 2019 року шляхом надсилання 09.01.2019 відповідної заяви та копії постанови на адресу ДВС засобами поштового зв`язку.

Крім того, Позивачем неодноразово подано скарги до Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, в яких також повідомлено про наявність постанови Верховного Суду від 31.10.2018 та продовження утримання коштів з пенсії на підставі скасованого рішення.

Згідно зі скаргами від 20.03.2019, 28.03.2019, 10.04.2019, 19.04.2019 на ім`я начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ Гоція Б.І. Позивач просила повернути на пенсійний рахунок в ГУ Пенсійного фонду України утримані кошти з пенсії у виконавчому провадженні ВП №55320697 після ухвалення Верховним Судом постанови від 31.10.2018.

Однак, будь-яких яких доказів стосовно своєчасного та, у встановлений чинним законодавством спосіб, реагування на вказані заяви та скарги як головного державного виконавця, так і начальника Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ Гоція Б.І., до матеріалів справи не надано.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у державного виконавця не було підстав для продовження стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження після отримання повідомлення про ухвалення постанови Верховного Суду від 31.10.2018 №761/16172/15-ц та кошти, стягнуті у виконавчому провадженні 55320697 мають бути повернуті.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.