Справа № 640/15475/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року м. Київ № 640/15475/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмовому провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Креативний штат гулівер»
доГоловного управління Державної податкової служби у місті Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.05.2021 №371030411,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Креативний штат гулівер» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.05.2021 №371030411.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки жодних обгрунтувань, підстав для визначення грошового зобов`язання, а також обставин вчинення правопорушень в оскаржуваному податковому повідомлені-рішенні відповідачем не наведено. Крім того, відповідачем а акті перевірки також не наведено обставин вчинення позивачем податкового правопорушення та вісутній фактичний опис помилок, які допустив позивач при визначенні податкового зобов`язання з податку на додану вартість. Відповідач в описовій частині та у висновку акта перевірки лише наводить загальні положення податкового законодавства щодо порядку визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, порядку перерахування коштів до бюджету та вказує, що позивач порушив пункти 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21.

Позивач вважає, що з огляду на необгрунтованість висновків акта перевірки у податкового органу не було підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому таке податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню у зв`язку з його необгрунтованістю, та таким, що прийняте з порушенням податкового законодавства.

Стосовно податкових зобов`язань з податку на додану вартість, поданих податкових декларацій та уточнюючих розрахунків позивач зазначив про те, що він здійснює господарську діяльність з надання обладнаних площ у користування третім особам (послуги коворкінгу та мітінг-румів для проведення івентів). Така діяльність передбачає витрати на придбання різного роду послуг і товарів. Протягом липня місяця 2019 року позивач оплачував товари, роботи, послуги, безпосередньо пов`язані з його господарською діяльністю. Основна частина витрат - це орендна плата за приміщення, оплата комунальних та експлуатаційних витрат, придбання телекомунікаційного обладнання та ремонтно- оздоблювальні роботи в приміщенні тощо. Контрагенти позивача оформили на його користь та зареєстрували відповідні податкові накладні, загальна сума податкового кредиту, за якими сума склала 1 532 419,53 грн. При цьому, позивач звернув увагу на те, що відповідач не ставить під сумнів законність такого податкового кредиту.

Крім того, у зв`язку виправленням допущених позивачем методологічних помилок шляхом подання уточнюючих розрахунків (1-4), за посиланням позивача, відповідач відобразив іншим шляхом дані податкового уточнюючого розрахунку 3 у електронному кабінеті. Таким чином, на думку позивача, при виправленні помилок у податкових деклараціях позивач діяв правомірно, добросовісно та розумно.

З приводу застосування штрафних санкцій позивач зауважив, що при застосуванні штрафних санкцій податковий орган не дослідив необхідні обставини, не встановив наявність у діях позивача вини, не встановив наявність передбачених Податковим кодексом України обставин, які звільняють від фінансової відповідальності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2021 позовну заяву залишено без руху. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2021 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/15475/21 та визначено, що справа буде розглядатись без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 20.07.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній не погоджується з правовою позицією позивача, вважає її необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки перевіркою встановлено порушення скаржником вимог пункту 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету у розмірі 1 532 420 грн. Отже, за результатами перевірки встановлено, що платником неправомірно зменшено суму ПДВ, яка сплачується до державного бюджету на 1 532 420 гривень.

У зв`язку із встановленим відповідачем порушеннями, встановлених за результатами перевірки, до позивача застосувано штрафні санкції, передбачені п. 123.1 ст. 123 ПК України, у розмірі 10%.

Відповідачем 21.07.2021 до суду подано клопотання про долучення додаткових пояснень, до яких додано копії матеріалів перевірки.

Від позивача 26.07.2021 до суду надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначив про те, що камеральна перевірка, яка була проведена відповідачем, може бути здійснена виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків; камеральна перевірка даних, заявлених у податковій звітності, повинна бути проведена протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання такої звітності. Однак, згідно складеного акта перевірки, фіскальним органом проведено перевірку не податкової звітності позивача, а перевірку своєчасності сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Креативний штат гулівер» узгодженої суми податкового зобов`язання, що відповідно до пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України є предметом документальної, а не камеральної перевірки.

Таким чином, на думку позивача, діючи не у спосіб, передбачений Законом, відповідач провів камеральну перевірку з питань, які є відмінними від питань, що входять до предмета камеральної перевірки, в результаті чого можливо прийти до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем передчасно, з порушенням встановленого законом порядку, на підставі акта перевірки, який складено з порушенням, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповіді на відзив від 04.08.2021 позивач зазначив про те, що наведені відповідачем у відзиві заперечення є такими, що не спростовують правову позицію позивача у цій справі та не доводять законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2021 закрито підготовче провадження в адміністративній справі №640/15475/21 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю «Креативний штат гулівер» за липень 2019 року, на підставі якої складено Акт від 03.02.2020 №9401/ж5/26-15-04-11-16/42874865.

Відповідно до висновків Акта перевірки від 03.02.2020 №9401/ж5/26-15-04-11-16/42874865 контролюючим органом встановлено порушення позивачем пункту 200.1, 200.2 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету (р. 18) у розмірі 1 532 420 грн. Застосовано штрафні санкції відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

На підставі висновків Акта перевірки від 03.02.2020 №9401/ж5/26-15-04-11-16/42874865 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення 01.03.2021 №164490411.

Не погоджуючись з висновками Акта перевірки від 03.02.2020 №9401/ж5/26-15-04-11-16/42874865 та податковим повідомленням рішенням від 01.03.2021 №164490411 на адресу Державної податкової служби України позивачем подано скаргу від 15.03.2021 вих.№1 у порядку статті 56 Податкового кодексу України, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Креативний штат гулівер» (скаржник) просило задовольнити цю скаргу та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 №164490411.

Рішенням Державної податкової служби України від 05.05.2021 №10049/6/99-00-06-01-02-06 скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 №164490411 у частині застосування штрафних санкцій, які перевищують розмір, визначений пунктом 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, у розмірі 10%.

Беручи до уваги рішення Державної податкової служби України від 05.05.2021 №10049/6/99-00-06-01-02-06 та висновки Акта перевірки від 03.02.2020 №9401/ж5/26-15-04-11-16/42874865 Головним управлінням Державної податкової служби України у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.05.2021 №371030411, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Креативний штат гулівер» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 885 662,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Креативний штат гулівер», не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 17.05.2021 №371030411, звернулось до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), визначено статтею 200 розділу V Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України (тут і надалі у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

П. 200.4 ст. 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 2 р. 1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (далі - Порядок №21), подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

Згідно з п. 4 р. І Порядку №21 усі платники податку на додану вартість подають податкову декларацію, у якій відображаються розрахунки з бюджетом.

П. 6 р. І Порядку №21 визначено, що до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать:

- податкова декларація з податку на додану вартість з додатками;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками;

- розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Розділом VI Порядку №21 встановлено порядок заповнення уточнюючого розрахунку.

Так, уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

У графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.

У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення.

У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний сплатити штраф, нарахований відповідно до абзацу четвертого пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Сума нарахованого штрафу відображається у графі 6 рядка 18.1.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Порядок самостійного виправлення помилок, що містяться у раніше поданій платником податку податковій декларації, визначено ст. 50 ПК України.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПКУ визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених ст. 50 ПКУ), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки було самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлено.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених п. 50.2 ст. 50 ПКУ:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, 20.08.2019 позивачем було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2019 року за реєстраційним номером , в якій відображено податкові зобов`язання на суму 1 534 179,00 грн. та податковий кредит на суму 1 087337,00 грн.

Сума ПДВ відповідно до податкової декларації від 20.08.2019 № становить 446 842,00 грн.

Проте, позивачем наголошено на тому, що за вказаний звітний період у складі податкового кредиту не були відображені податкові накладні на загальну суму 445 083,00 грн., а тому останній вирішив внести виправлення у звіт шляхом направлення уточнюючого розрахунку від 30.08.2019 №1.

При цьому, подаючи уточнюючий розрахунок від 30.08.2019 №1 позивач припустився методологічної помилки та в подальшому подав наступні уточнюючі розрахунки: УР №2 від 06.09.2019; УР №3 від 19.09.2019; УР4 від 26.09.2019.

За посиланням позивача, в уточнюючому розрахунку №2 від 06.09.2019 помилково відкориговано податкові зобов`язання за липень 2019 року замість податкового кредиту, знімаючи їх у декларації у повному обсязі.

Уточнюючий розрахунок №3 від 19.09.2019, який мав на меті виправити помилку попереднього коригування та повернути суму податкових зобов`язань, також заповнений невірно, у результаті чого позивачем відображено зобов`язання у подвійній сумі. Одночасно у рядку «податковий кредит звітного періоду» заявляє суму 0,00 грн.

При проведенні уточнюючого розрахунку №3 від 19.09.2019 в електронному кабінеті податковий кредит не був анульований за цим уточнюючим розрахунокм, а було збережене його значення 1 532 420 грн. Отже, фактично це призвело до збільшення переплати в електронному кабінеті платника податку на суму 1 979 262 грн (445 083 + 1 534 179).

Уточнюючий розрахунок №4 від 26.09.2019, який мав на меті виправити помилку коригування, також заповнений невірно.

Як зазначено в акті перевірки від 03.02.2020 №9401/ж5/26-15-04-11-16/42874865 та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Креативний штат гулівер» надало уточнюючі розрахунки до декларації з ПДВ за липень 2019 року, в якому задекларовано зменшення позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету (р. 18)на суму 1 532 420 грн. У зв`язку із чим в ІКП виникла неправомірна переплата з ПДВ в сумі 1 532 420 грн.

Проаналізувавши зміст уточнюючих розрахунків від 30.08.2019 №1, від 06.09.2019 №2, від 19.09.2019 №3 та від 26.09.2019 №4, суд зазначає, що вони складені невірно, адже не спростовують висновків контролюючого органу щодо виникнення неправомірно переплати з ПДВ в сумі 1 532 420,00 грн.

Тобто, уточнюючі розрахунки від 30.08.2019 №1, від 06.09.2019 №2, від 19.09.2019 №3 та від 26.09.2019 №4, які складені позивачем невірно, не змінюють раніше задекларовані зобов`язання відповідно до податкової декларації від 20.08.2019 №, тобто не містять необхідних уточнень.

Отже, результатами камеральної перевірки відповідачем встановлено, що позивачем неправомірно зменшено суму ПДВ, яка сплачується до державного бюджету на суму 1 532420, 00 грн., що на думку суду є обґрунтованим, оскільки зазначені уточнюючі розрахунки до податкової декларації 20.08.2019 №, як встановлено судом вище, не змінюють раніше задекларованих зобов`язань, враховуючи помилковість її складання.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, оскільки контролюючим органом правомірно було встановлено зменшення позивачем суми ПДВ, яка сплачується до державного бюджету на суму 1 532 420 грн., суд приходить до висновку, що Головним управлінням ДПС у м. Києві правомірно, на підставі вимог статті 123 Податкового кодексу України та з урахуванням рішення ДПС від 05.05.2021 №10049/6/99-00-06-01-02-06 збільшено позивачеві суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 685 662,00 грн.

Щодо доводів позивача про те, що відповідач провів камеральну перевірку з питань, які є відмінними від питань, що входять до предмета камеральної перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 75.1.1. п. 75.1. ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

П. 76.3 ст. 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Приписами п. 200.10 ст. 200 ПК України передбачено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

З акта перевірки вбачається від 03.02.2020 №9401/ж5/26-15-04-11-16/42874865 вбачається, що при перевірці відповідачем було використано: додаткову декларацію з податку на додану вартість за липень 2019 року (реєстраційний № від 20.08.2019) з додатками, уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за липень 2019 року (реєстраційний № від 22.01.2021, № від 26.09.2019, № від 30.08.2019, № від 28.01.2021, № від 06.09.2019, № від 19.09.2019) з додатками; інформаційні ресурси ДПС України.

Дані камеральної перевірки позивача свідчать про порушення останнім пунктів 20.1, 200.2 ст. 200 ПК України, відповідно до яких сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

На переконання суду, відповідачем було правомірно проведено камеральну перевірку даних податкової декларації та уточнюючих розрахунків позивача у відповідності до приписів ПК України, оскільки вона відповідала предмету та цілям такої перевірки.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.05.2021 №371030411.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Креативний штат гулівер» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.