Справа № 520/8003/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 листопада 2021 року № 520/8003/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення №50 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.01.2021 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком, з часу звернення до Пенсійного Фонду за зазначеною пенсією.

Ухвалою суду від 17.05.2021 прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Рішенням № 50 від 06.01.2021 року відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачці повторно було відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на недосягнення пенсійного віку (по змісту рішення повністю співпадає з рішенням №1590), відсутністю необхідного як загального, так і пільгового стажу. Позивач вважає вказане рішення протиправним, з огляду на що звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач не погодився з поданим позовом та подав до суду відзив, в якому в обґрунтування заперечень на позовну заяву зазначив, що Головне управління на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року по справі №520/10543/2020 зарахувало до пільгового стажу період роботи з 22.08.1992 року по 01.12.1993 року. Жінкам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим пункту 2, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. З урахуванням періодів роботи за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року по справі №520/10543/2020, та за результатами розгляду заяви винесено рішення №50 від 06.01.2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутності пільгового стажу.

Ухвалою суду від 17.06.2021 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у зразковій адміністративній справі № 360/3611/20.

Ухвалою суду від 25.11.2021 поновлено провадження у справі у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням у зразковій адміністративній справі № 360/3611/20

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з вимогами ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 29.04.2020 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умоваx.

Рішенням відповідача від 06.05.2020 року №1590 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, передбаченого ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» віку.

Вказано, що на підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 загальний страховий стаж склав 24 роки 10 місяців 12 днів, стаж за списком № 2 складає 5 років 7 місяців 19 днів.

Позивач, не погодившись із зазначеним рішенням відповідача, звернулась до суду із позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 по справі № 520/10543/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1590 від 06.05.2020 р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи за Списком №2 період роботи з 22.08.1992 року по 01.12.1993 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2020 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду у даній справі. Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., код ЄДРПОУ - 14099344). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 15.12.2020.

Головне управління на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року по справі №520/10543/2020 зарахувало до пільгового стажу період роботи з 22.08.1992 року по 01.12.1993 року.

Відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянув заяву та документи ОСОБА_1 від 29.04.2020 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів роботи за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року по справі №520/10543/2020, та за результатами розгляду заяви винесено рішення №50 від 06.01.2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутності пільгового стажу.

Як вбачається з копії вказаного рішення, на підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 загальний страховий стаж склав 24 роки 10 місяців 12 днів, стаж за списком № 2 складає 6 років 10 місяців 29 днів. Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, із відсутністю необхідного пільгового стажу, із відсутністю необхідного загального страхового стажу передбачених статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач не погодилась з вказаним рішенням у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду ухвалою від 16 грудня 2020 відкрито провадження у зразковій адміністративній справі № 360/3611/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Так, у зазначеній ухвалі Верховного Суду визначені такі ознаки типової справи, в якій може бути ухвалено рішення цієї зразкової справи, а саме:

1) позивачі є особами, які після ухвалення 23.01.2020 Конституційним Судом України рішення № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) звернулись за призначенням пенсії згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, оскільки вказані норми із зазначеними змінами визнані неконституційними;

2) відповідачами є один і той самий суб`єкт владних повноважень територіальні органи Пенсійного фонду України, уповноважені на вирішення питання про призначення пенсії;

3) спірні відносини стосуються набуття права на призначення пенсії на пільгових умовах позивачами, що досягли пенсійного віку, визначеного статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», у редакції чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», після набрання чинності Законом України» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій»;

4) позивачами у цих справах заявлено аналогічні позовні вимоги (визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо призначення пенсії статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», в редакції чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

З Єдиного держаного реєстру судових рішень судом встановлено, що повний текст рішення Великої Палати Верховного Суду по справі № 360/3611/20 зареєстровано у Єдиному державному реєстрі судових рішень 22.11.2021, рішення набрало законної сили 03.11.2021.

Так, Верховним Судом при вирішенні справи № 360/3611/20 як зразкової було задоволені позовні вимоги позивача.

Великою Палатою Верховного Суду в Постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20 в обґрунтування задоволення позовних вимог зазначено таке:

« 3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Тому відмова управління ПФУ в призначенні ОСОБА_1, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 31 рік 3 місяці 3 дні, у тому числі на роботах за списком № 2 - 20 років 11 місяців 23 днів, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

Ураховуючи викладене вище, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов правильного по суті висновку про те, що ОСОБА_1 набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, отже, її позов підлягає задоволенню, а рішення управління ПФУ - скасуванню.»

З огляду на заявлені позивачем позовні вимоги, суд вважає дану справу такою, що відповідає ознакам типової, а відтак для вирішення спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІ1 «Про пенсійне забезпечення».

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 24 роки 10 місяців 12 днів, у тому числі на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», 6 років 10 місяців 29 днів.

Відтак, позивач досягла віку, встановленого ст. 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», та має страховий стаж роботи 24 роки 10 місяців 12 днів.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону (Закон України «Про пенсійне забезпечення») на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Матеріалами справи підтверджено наявність у позивача стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 - 6 років 10 місяців 29 днів, що складає більше половини необхідного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці.

Зі спірного рішення судом встановлено, що відповідач, повторно відмовляючи позивачу в задоволенні заяви про призначення пенсії на пільгових умовах, керувався нормами Закону України № 1058.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З урахуванням висновків Верховного Суду у зразковій справі, враховуючи, що позивачка на момент звернення до відповідача 29.04.2020 досягла віку, встановленого ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мала загальний страховий стаж 24 роки 10 місяців 12 днів та не менше половини необхідного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці (6 років 10 місяців 29 днів), відтак вона набула право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відтак, рішення відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах позивачці є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з ч.1 ст. 45 Закону № 1058-ІV, яка визначає загальні умови щодо строків призначення (перерахунку) та виплати пенсії, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

З урахуванням обставин справи щодо повторного винесення відповідачем на виконання рішення суду у справі № №520/10543/2020 рішення про відмову в призначенні позивачці пенсії на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача буде саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII) з 29.04.2020.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення №50 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.01.2021 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII) з 29.04.2020.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.11.2021.

Суддя Білова О.В.