Справа № 200/12614/21
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

29 листопада 2021 р. Справа №200/12614/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати заборгованості з пенсії в розмірі 226 995,75 грн.,

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 нараховану суму заборгованості по пенсії в розмірі 226 995,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що на підставі рішень Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2020 року у справі №200/399/20-а та від 25.11.2020 року №200/9835/20-а, з 21.05.2021 року йому було призначено пенсію відповідно до вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Відповідачем визнано заборгованість по пенсії за період з 06.09.2018 по 31.08.2021 в розмірі 226 995 грн. 75 коп. Вказана заборгованість з пенсії виникла виключно з вини працівників ПФУ та облікована в органі, що здійснює пенсійні виплати. В той же час, визнавши вказану заборгованість ГУПФУ в Донецькій області фактично відмовився виплачувати її та вказав, що виплата буде здійснюватися за окремим фінансуванням на означені цілі після прийняття Порядку.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку з чим, змушений був звернутися до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/12614/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У строк, встановлений судом відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог позивача. В обґрунтування заперечень зазначив, що заборгованість по пенсії позивача за період з 06.09.2018 по 31.08.2021 у сумі 226 995,75 облікована в органі, що здійснює пенсійні виплати та спрямована на виплату, яка буде здійснюватися за окремим фінансуванням на означені цілі після прийняття Порядку.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, встановив наступні обставини справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2020 року №200/399/20-а, адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Ціолковського, буд. 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови ОСОБА_1 в переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII. Скасовано рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05 грудня 2018 року № 163671 про відмову в переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років. Зобов`язано Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 вересня 2018 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 86 Закону № 1697 з урахуванням висновків суду щодо наявності правових підстав та порядку здійснення такого переведення. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 09.09.2020 року, у зв`язку з чим 27 листопада 2020 року позивачу був виданий виконавчий лист.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року №200/9835/20-а, адміністративний позов ОСОБА_1 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: вул. Ціолковського, буд. 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 42171400) про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення №62 від 07.10.2020 про перегляд заяви ОСОБА_1 від 06.09.2018 за рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2020 по справі № 200/399/20-а. Зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.09.2018 про призначення пенсії за вислугу років та переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 04.02.2021 року, у зв`язку з чим 17 лютого 2021 року позивачу був виданий виконавчий лист.

02 липня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою №2025 про перерахунок пенсії, в якій також зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року справа №200/9835/20-а встановлено його право на призначення пенсії за вислугу років в органах прокуратури.

На звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, листом від 20.08.2021 року №10909-9893/А-15/8-0500/21 пенсійним органом повідомлено про те, що заборгованість по пенсії за період з 06.09.2018 по 31.08.2021 у сумі 226 995,75 облікована в органі, що здійснює пенсійні виплати та спрямована на виплату, яка буде здійснюватися за окремим фінансуванням на означені цілі після прийняття Порядку.

Також, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.08.2021 року №11064-11344/А-15/8-0500/21 повідомлено позивача про те, що заборгованість по пенсії за період з 06.09.2018 по 31.08.2021 у сумі 226 995,75 облікована в органі, що здійснює пенсійні виплати та спрямована на виплату, яка буде здійснюватися за окремим фінансуванням на означені цілі після прийняття Порядку. Окрім того, зазначено, що відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснити лише за наявності відповідного бюджетною призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства (підпункти 20, 24 пункт 1 статті 116 Бюджетного кодексу України №2456-VI від 08 липня 2010 року).

На підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, останнім було надано Розрахунок суми боргу по пенсійній справі ОСОБА_1 з 06.09.2018 по 31.08.2021, з якого вбачається, що згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року №200/9835/20-а проведено перерахунок пенсії згідно ЗУ «Про прокуратуру» 06.09.2018-31.08.2021 та сума боргу складає 226 995,75 грн.

Спірні правовідносини виникли з приводу невиплати відповідачем нарахованої на підставі рішення суду пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі №440/1810/19.

Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року по справі №200/9835/20-а.

Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості з пенсії в розмірі 226 995,75 грн. та стягнення з відповідача нарахованої суми заборгованості по пенсії в розмірі 226 995,75 грн. - є одним із способів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року по справі №200/9835/20-а.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, від 03 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18, від 21.12.2020 по справі № 440/1810/19.

Відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 239, 243, 248, 256, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення заборгованості.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Повний текст ухвали складений та підписаний 29 листопада 2021 року.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Перший апеляційний адміністративний суд.

Суддя П.В. Кочанова