Справа № 640/17047/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центральної виборчої комісії на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заяво до Центральної виборчої комісії, в якій просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Центральної виборчої комісії від 11 червня 2021 року № 230 «Про відмову в реєстрації ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, документи щодо реєстрації якої надійшли до Центральної виборчої комісії 1 червня 2021 року та зареєстровані за № 21-30-6782».

- зобов`язати ЦВК повторно розглянути питання про реєстрацію ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою з питання: «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна?», документи щодо реєстрації якої надійшли до Комісії 01 червня 2021 року та зареєстровані за № 21-30-6782.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на протиправність оскаржуваного рішення з огляду на відсутність порушень законодавства під час утворення ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою з питання: «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна?», які б могли стати підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову Центральної виборчої комісії від 11 червня 2021 року № 230 «Про відмову в реєстрації ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, документи щодо реєстрації якої надійшли до Центральної виборчої комісії 1 червня 2021 року та зареєстровані за № 21-30-6782».

Зобов`язано Центральну виборчу комісію повторно розглянути питання про реєстрацію ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою з питання: «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна?», документи щодо реєстрації якої надійшли до Комісії 1 червня 2021 року та зареєстровані за № 21-30-6782.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Центральна виборча комісія подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Крім того, Центральною виборчою комісією в апеляційній скарзі вказано про відповідність оскаржуваної Постанови вимогам чинного законодавства.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Центральної виборчої комісії, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 травня 2021 року до Комісії надійшло письмове повідомлення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 як організаторів зборів громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою.

У вказаному повідомленні зазначалося, що 22 травня 2021 року о 12 годині (час початку реєстрації учасників зборів о 07 годині) у селі Березівка Бучанського району Київської області за адресою: вулиця Амстердамська, 1, «Експоцентр» (павільйон «А» та прилегла територія) відбудуться збори громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою з метою схвалення пропозиції про проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, затвердження формулювання питання, що пропонується на нього винести, та обґрунтування позиції щодо питання всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, а також формування персонального складу ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою.

Комісією було прийнято постанову від 19 травня 2021 року № 215 «Про повідомлення ОСОБА_2 та інших стосовно проведення зборів громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, зареєстроване в Центральній виборчій комісії 14 травня 2021 року за № 21-30-6327», якою було вирішено направити на збори громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, що відбудуться 22 травня 2021 року о 07 годині в селі Березівка Бучанського району Київської області за адресою: вулиця Амстердамська, 1, «Експоцентр» (павільйон «А» та прилегла територія), для посвідчення факту проведення зазначених зборів таких представників Центральної виборчої комісії:

- Дубовик Сергій Олегович , заступник Голови Центральної виборчої комісії; Глущенко Вікторія Анатоліївна , член Центральної виборчої комісії;

- Євстігнєєв Андрій Сергійович , член Центральної виборчої комісії;

- Кармаза Олександра Олександрівна , член Центральної виборчої комісії; Любченко Павло Миколайович , член Центральної виборчої комісії;

- Постівий Сергій Олександрович , член Центральної виборчої комісії;

- Рубан Тетяна Петрівна, начальник юридичного управління Секретаріату Центральної виборчої комісії;

- Клебан Олександр Степанович, заступник начальника управління організації підготовки та проведення виборів і референдумів Секретаріату Центральної виборчої комісії;

- Суднік Марина Сергіївна, заступник начальника відділу нормативно- правової роботи та експертизи проектів актів юридичного управління Секретаріату Центральної виборчої комісії;

- Кушніренко Юрій Іванович, головний консультант першого відділу управління організації підготовки та проведення виборів і референдумів Секретаріату Центральної виборчої комісії;

- Сусь Юлія Степанівна , помічник члена Центральної виборчої комісії.

22 травня 2021 року в селі Березівка Бучанського району Київської області за адресою: вулиця Амстердамська, 1, «Експоцентр» (павільйон «А» та прилегла територія) відбулися збори громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою з такого питання: «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна?» (далі - збори громадян України).

Згідно з протоколом зборів громадян України участь у зборах взяли 11 873 особи.

За пропозицію підтримати ініціативу щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою проголосувало 11 873 учасників зборів громадян України (тобто одноголосно) (пункт 5 протоколу загальних зборів).

За пропозицію затвердити формулювання питання, що пропонувалося винести на всеукраїнський референдум за народною ініціативою, а саме: «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна?» проголосувало 11 208 учасників зборів громадян України, проти - 0, утримались - 15, не брало участі в голосуванні - 650 учасників зборів (пункт 6 протоколу загальних зборів).

Також, згідно з протоколом зборів громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою на цих зборах було обрано ініціативну групу з 10 927 громадян України, якій доручено організувати збір підписів громадян України на підтримку ініціативи щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою та здійснення інших функцій, передбачених Законом, а також особу, яка буде представляти інтереси ініціативної групи - ОСОБА_1 (пункти 9-11 протоколу зборів).

01 червня 2021 року Позивачем до Відповідача для прийняття рішення стосовно реєстрації відповідної ініціативної групи подано документи зборів громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, які відбулися 22 травня 2021 року о 12 годині (час початку реєстрації учасників зборів о 7 годині) у селі Березівка Бучанського району Київської області за адресою: вулиця Амстердамська, 1, «Експоцентр» (павільйон «А» та прилегла територія), зокрема:

- протокол зборів громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою з доданими до нього обґрунтуванням позиції щодо питання всеукраїнського референдуму за народною ініціативою (у повному та скороченому вигляді), списком учасників зборів громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, списком членів ініціативної групи;

- письмові заяви кожного з членів ініціативної групи про згоду бути членом ініціативної групи;

- рішення зборів громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою про призначення уповноваженого представника ініціативної групи;

- письмову заяву особи про згоду бути уповноваженим представником ініціативної групи.

Позивачем також було надано висновок науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави та права імені В.М. Корецького Національної академії наук України від 28 травня 2021 року № 126/90-е.

У результаті перевірки належності організаторів та учасників Зборів громадян до числа виборців було виявлено низку порушень, що зафіксовані службовими записками заступника керівника Служби розпорядника Державного реєстру виборців Секретаріату Центральної виборчої комісії Литвинюка А.А. від 04 червня 2021 року, зареєстрованих в Центральній виборчій комісії 09 червня 2021 року за № 21-42/1-196 та за № 21-42/1-197.

Так, перевіркою списку учасників зборів громадян України та списку членів ініціативної групи було, зокрема, встановлено:

- у списках зазначені особи, які померли;

- у зборах брали участь особи, яким на день утворення ініціативної групи не виповнилося 18 років;

- у списках є записи про осіб, яким на день утворення ініціативної групи є більше 100 років;

- у списках деякі особи включені двічі.

Також у списках були виявлені записи про осіб, які частково співпадають із відомостями Державного реєстру виборців за обліковими реквізитами прізвище, ім`я по батькові, дата народження, записи про осіб, які неможливо співвіднести із відомостями Державного реєстру виборців, записи про осіб, які вибули із зареєстрованого місця проживання.

З урахуванням виявлених під час перевірки помилок та неточностей у поданих документах член Комісії Любченко П.М. листом від 07 червня 2021 року № 21-30-1934 звернувся до Позивача з пропозицією надати Комісії виправлені документи для реєстрації ініціативної групи всеукраїнського референдуму не пізніше 12 години 10 червня 2021 року.

10 червня 2021 року Позивачем надано Відповідачу виправлені (уточнені) відомості щодо осіб, які були включені до переліку помилок і неточностей, виявлених під час перевірки списку учасників зборів громадян України, списку членів ініціативної групи, а також персонального складу ініціативної групи, зазначеного у протоколі зборів.

За результатами перевірки належності організаторів та учасників зборів до числа виборців Комісію було виявлено, зокрема, що:

- до списку учасників зборів та списку членів ініціативної групи було включено 19 померлих осіб;

- до списку учасників зборів було включено 19 осіб, яким на день утворення ініціативної групи не виповнилося 18 років, а до списку членів ініціативної групи - 13 таких осіб.

- до списку учасників зборів 47 громадян були включені двічі, а до списку членів ініціативної групи - 25 громадян були включені двічі.

- у поданих документах стосовно 14 осіб, включених до списку членів ініціативної групи, не було надано заяв про згоду бути членом ініціативної групи.

Крім того, Постановою Центральної виборчої комісії «Про реєстрацію ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, документи щодо реєстрації якої надійшли до Центральної виборчої комісії 05 травня 2021 року та зареєстровані за № 21-30-6095» від 14 травня 2021 року № 197 Центральна виборча комісія зареєструвала ініціативну групу всеукраїнського референдуму за народною ініціативою з такого питання: «Чи підтримуєте Ви можливість продажу земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення в Україні», документи щодо реєстрації якої надійшли до Комісії 05 травня 2021 року та зареєстровані за № 21-30-6095.

26 травня 2021 року член Комісії Любченко П.М. звернувся до наукових установ, закладів освіти - Національної академії правових наук України, Київського національного університету імені Тараса Шевченка, Інституту законодавства Верховної Ради України.

У відповідь на запити члена Комісії надійшли відповіді:

- від Інституту законодавства Верховної Ради України - висновок щодо питань, пропонованих для винесення на всеукраїнський референдум за народною ініціативою від 07 червня 2021 року № 22/108-1-15, у якому зазначено, що «аналіз запропонованих питань дає підстави вважати, що їх предмети є тотожними, оскільки стосуються продажу земель сільськогосподарського призначення. Це дозволяє стверджувати, що ці питання по суті збігаються»;

- від Київського національного університету імені Тараса Шевченка - лист від 07 червня 2021 року № 01/429-26, у якому зазначено, що проведений лексико-семантичний і логіко-смисловий аналіз сформульованих питань дозволяє твердити: проаналізовані питання фактично є ідентичними і за змістом, і по суті;

- від Національної академії правових наук України - науково-консультативний висновок від 09 червня 2021 року № 522, згідно з яким відповідні питання «збігаються за змістом та по суті».

Як вже було зазначено, разом з документами відповідних зборів громадян України до Комісії був поданий Висновок науково-правової експертизи щодо проведення порівняльного дослідження двох питальних речень, проведеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну експертизу», у якому вказано, що «Питання № 1 і питання № 2 є відмінними по суті, по формі та за правовим змістом».

Крім того, 07 червня 2021 року Позивачем, як уповноваженим представником ініціативної групи, до Відповідача до раніше поданих документів було надано висновок експерта Українського бюро лінгвістичних експертиз від 04 червня 2021 року № 056/127, у якому зазначено, зокрема що порівнювані Питання 1 і Питання 2 з позицій лінгвістичної кваліфікації містять істотні розбіжності за змістом і по суті.

За результатами розгляду документів щодо реєстрації ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою з питання: «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна?», документи щодо реєстрації якої надійшли до Комісії 01 червня 2021 року та зареєстровані за № 21-30-6782, Відповідачем 11 червня 2021 року було прийнято постанову «Про відмову в реєстрації ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, документи щодо реєстрації якої надійшли до Центральної виборчої комісії 01 червня 2021 року та зареєстровані за № 21-30-6782», якою відмовлено в реєстрації вказаної ініціативної групи з підстав, передбачених частинами 2, 12 статті 31 Закону України «Про всеукраїнський референдум», (далі - Постанова № 230).

Вважаючи Постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що проведення зборів громадян та утворення ініціативної групи здійснено відповідно до вимог Закону України «Про всеукраїнський референдум».

Проте обставини, які зазначені у Постанові № 230, не впливають на законність проведення зборів громадян та не спростовують дотримання вимог Закону України «Про всеукраїнський референдум» під час утворення ініціативної групи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 69 Конституції України народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються організація і порядок проведення виборів і референдумів.

Правові засади здійснення народного волевиявлення через всеукраїнський референдум, його організацію та порядок проведення визначено Законом України «Про всеукраїнський референдум» від 26 січня 2021 року № 1135-IX (далі - Закон № 1135-IX).

Статтею 1 Закону № 1135-IX визначено, що всеукраїнський референдум є формою безпосередньої демократії в Україні, способом здійснення влади безпосередньо Українським народом, що полягає у прийнятті (затвердженні) громадянами України рішень шляхом голосування у випадках і порядку, встановлених Конституцією України та цим Законом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 29 Закону № 1135-IX народна ініціатива щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою здійснюється шляхом збирання підписів не менш як 3 мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по 100 тисяч підписів у кожній області.

Збір підписів під ініціативою щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою здійснює ініціативна група всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, що утворюється і діє відповідно до цього Закону.

Порядок утворення ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою визначено статтею 30 Закону № 1135-IX.

Відповідно до статті 30 Закону № 1135-IX ініціативна група всеукраїнського референдуму за народною ініціативою (далі - ініціативна група) утворюється на зборах громадян України, в яких беруть участь не менш як триста виборців.

Організаторами зборів можуть бути виключно виборці.

Забороняється проводити збори громадян щодо утворення ініціативної групи в органах державної влади, органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, Збройних Силах України та інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, органах правопорядку, дитячих закладах, закладах освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, житлово-комунальних підприємствах та установах.

Не пізніше ніж за п`ять днів до дня проведення зборів громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою їх організатори повинні письмово повідомити Центральну виборчу комісію про дату, час, місце і мету зборів.

Центральна виборча комісія своїм рішенням направляє на збори громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою представника (представників) для посвідчення факту проведення зборів. Таким представником Центральної виборчої комісії може бути член Центральної виборчої комісії, працівник Секретаріату Центральної виборчої комісії або регіонального чи територіального представництва Центральної виборчої комісії.

Перед початком зборів громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою проводиться реєстрація учасників, складається їх список із зазначенням прізвища, власного імені, по батькові, дати народження, виборчої адреси, відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, кожного учасника. Кожний учасник зборів громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою навпроти свого прізвища ставить особистий підпис, що засвідчує його участь у зборах. Персональні дані учасників є конфіденційною інформацією. Особи, які мають доступ до цієї інформації для виконання вимог цього Закону, несуть відповідальність за її незаконну обробку.

На зборах громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою обираються голова та секретар зборів, лічильна комісія, затверджується порядок денний зборів, до якого включаються питання про проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, формулюється питання, що пропонується винести на всеукраїнський референдум за народною ініціативою, затверджується обґрунтування позиції щодо питання всеукраїнського референдуму за народною ініціативою (у повному та скороченому вигляді), формується персональний склад ініціативної групи.

Обґрунтування позиції щодо питання всеукраїнського референдуму за народною ініціативою має містити: 1) визначення та аналіз проблеми, яку пропонується розв`язати рішенням Українського народу на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою; 2) визначення цілей такого рішення; 3) визначення очікуваних соціально-економічних, правових та інших наслідків такого рішення; 4) обґрунтування можливості досягнення встановлених цілей, до якого заборонено включати заклики голосувати за або проти питання всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, а також положення, спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення.

Обґрунтування позиції щодо питання всеукраїнського референдуму у скороченому вигляді для розміщення його на офіційному веб-сайті Центральної виборчої комісії та використання при виготовленні інформаційних плакатів відповідно до статті 93 цього Закону може містити не більше 2500 друкованих знаків.

У разі якщо більшість зареєстрованих учасників зборів щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою проголосує за проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, затвердження формулювання питання і тексту законопроекту про втрату чинності відповідним законом України або окремими його положеннями, що пропонується на нього винести (у випадку ініціювання всеукраїнського референдуму з питання, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 3 цього Закону), та обґрунтування позиції щодо питання всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, з числа учасників зборів обирається ініціативна група, якій доручається організація збору підписів громадян України на підтримку ініціативи щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою та здійснення інших функцій, передбачених цим Законом.

Текст законопроекту про втрату чинності законом України або окремими його положеннями, що пропонується винести на всеукраїнський референдум за народною ініціативою, не може бути змінений після його затвердження більшістю зареєстрованих учасників зборів щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою.

Ініціативна група складається не менш як з шістдесяти громадян України, які на день її утворення мають право голосу. Збори утворюють лише одну ініціативну групу. На зборах складається список членів ініціативної групи із зазначенням прізвища, власного імені, по батькові, дати народження, виборчої адреси, відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, кожного члена ініціативної групи.

На зборах громадян також обирається особа, яка буде представляти інтереси ініціативної групи (далі - уповноважений представник ініціативної групи), про що складається рішення, що підписується головою та секретарем зборів.

У заяві про призначення уповноваженого представника ініціативної групи зазначаються: 1) прізвище, власне ім`я, по батькові; 2) громадянство; 3) день, місяць і рік народження; 4) місце роботи, займана посада (заняття); 5) виборча адреса, контактний номер телефону.

До заяви додається письмова згода особи бути уповноваженим представником ініціативної групи.

За результатами зборів громадян України (далі - збори) оформляється протокол, в якому зазначаються: 1) дата, місце проведення, кількість учасників; 2) інформація про обрання голови та секретаря зборів; 3) хід обговорення питань порядку денного, а також питання, що пропонується винести на всеукраїнський референдум за народною ініціативою, сформульоване з урахуванням вимог, передбачених цим Законом; 4) результати голосування питань порядку денного; 5) персональний склад ініціативної групи та інформація про уповноваженого представника ініціативної групи відповідно до частини десятої цієї статті.

Протокол підписують голова та секретар зборів. Текст законопроекту про втрату чинності законом України або окремими його положеннями, що пропонується винести на всеукраїнський референдум за народною ініціативою (у разі ініціювання всеукраїнського референдуму з питання, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 3 цього Закону), обґрунтування позиції щодо питання всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, список учасників зборів, список членів ініціативної групи є додатками до протоколу зборів та його невід`ємними частинами.

До документів, зазначених у частині одинадцятій цієї статті, додається письмова заява кожної особи, включеної до ініціативної групи, про її згоду бути членом ініціативної групи.

Письмова заява про згоду бути членом ініціативної групи повинна містити прізвище, власне ім`я, по батькові такої особи, дату її народження, відомості про виборчу адресу та місце фактичного проживання, відомості про документи, що посвідчують її особу та підтверджують громадянство України, згоду бути членом ініціативної групи, дату написання заяви та підпис.

У десятиденний строк з дня проведення зборів уповноважений представник ініціативної групи передає до Центральної виборчої комісії підписані головою і секретарем зборів документи проведених зборів, а саме: 1) протокол зборів (з додатками); 2) письмові заяви кожного з членів ініціативної групи про згоду бути членом ініціативної групи; 3) рішення зборів про призначення уповноваженого представника ініціативної групи; 4) письмову заяву особи про згоду бути уповноваженим представником ініціативної групи.

Список учасників зборів і список членів ініціативної групи подаються до Центральної виборчої комісії з дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних в електронному вигляді у формі відкритих даних шляхом їх надсилання на офіційну електронну пошту Центральної виборчої комісії у строк, визначений цією частиною.

Центральна виборча комісія видає уповноваженому представнику ініціативної групи, який подав документи, зазначені у частині чотирнадцятій цієї статті, довідку про їх прийняття. Довідка має містити перелік прийнятих документів, число, місяць і рік, а також час їх прийняття, посаду і прізвище особи, яка прийняла документи.

Організаційною формою роботи ініціативної групи є засідання. Засідання ініціативної групи є правомочним, за умови присутності не менше двох третин її членів. Рішення ініціативної групи приймається більшістю голосів загального складу ініціативної групи.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону № 1135-IX Центральна виборча комісія у десятиденний строк здійснює аналіз дотримання вимог цього Закону під час утворення ініціативної групи, а також аналіз документів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 30 цього Закону, на предмет їх відповідності вимогам цього Закону, Конституції України та приймає постанову про реєстрацію ініціативної групи або про відмову в реєстрації ініціативної групи із зазначенням мотивів такого рішення.

Згідно з частиною 2 статті 31 Закону № 1135-IX відмова в реєстрації ініціативної групи може бути прийнята на підставі:

1) порушення вимог цього Закону під час утворення ініціативної групи та/або невідповідності питання чи тексту законопроекту, що пропонується винести на всеукраїнський референдум за народною ініціативою, вимогам цього Закону;

2) висновку Конституційного Суду України про невідповідність Конституції України питання, що пропонується винести на всеукраїнський референдум за народною ініціативою.

Як вбачається з оскаржуваної Постанови, до висновку про порушення вимог Закону під час утворення ініціативної групи Комісія дійшла на підставі звітів представників Комісії, які були присутні на зборах громадян, та за наслідком перевірки документів, поданих для реєстрації ініціативної групи.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» постанова Комісії повинна містити, серед іншого, встановлені факти та підстави для ухвалення рішення Комісії, а також акти законодавства України, за наявності - рішення судових органів, якими керувалася Комісія при прийнятті рішення.

Так, усі представники Комісії, які направлялися на збори громадян з метою посвідчення факту їх проведення, надали звіти за результатами забезпечення представництва Центральної виборчої комісії на зборах громадян України щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою.

Так, член Центральної виборчої комісії Постівий С.О. зазначив, що «одна і та сама особа біля столу реєстрації учасників зборів (Тернопільської області, о 7 год 36 хв) двічі розписувалась у різних списках зареєстрованих осіб» (до звіту додано фото); «фіксувались непоодинокі випадки допуску до реєстрації осіб, які не підтвердили свою особу жодним документом. Такі факти були зафіксовані, зокрема, біля столів реєстрації учасників зборів Закарпатської області».

Член Комісії Кармаза О.О. в звіті вказала, що «замість особи, яка була у списку учасників зборів, підпис проставлявся іншою особою - особою, яка здійснювала реєстрацію». Крім того, «підрахунок голосів під час ухвалення рішень здійснювався у спосіб, що не давав можливості перевірити його достовірність, час підрахунку голосів був досить коротким, у середньому не довше 20 - 30 секунд, після чого голова лічильної комісії озвучував результати голосування».

Член Центральної виборчої комісії Любченко П.М. у звіті зазначив, що «значна кількість підписів учасників зборів проставлялася іншими особами. Зокрема, така практика неодноразово застосовувалася під час реєстрації учасників зборів Полтавського району Полтавської області (одна особа поставила більше десяти підписів), окремі учасники зборів Прилуцького та Чернігівського районів Чернігівської області по декілька разів підходили до столів реєстрації й ставши підписи не лише за себе, а й за інших осіб». Крім того, «реальний підрахунок голосів членами лічильної комісії не здійснювався, про це свідчить швидкість, з якою голова лічильної комісії оголошував результати голосування (менше хвилини після голосування), порахувати більше 11 тисяч голосів за 30 - 40 секунд фізично неможливо, отже, цифри, озвучені головою лічильної комісії, не відповідали результатам голосування учасників зборів».

Помічник члена Комісії Сусь Ю.С. у звіті вказала, що «під час реєстрації учасників зборів з Херсонської області Бериславського району один виборець ставив три підписи за інших виборців (9 год 38 хв), а також під час реєстрації учасників зборів з Житомирської області Житомирського району виборець ставив п 'ять підписів за інших виборців (11 год 30 хв)».

Колегія суддів звертає увагу, що Відповідачем при прийнятті оскаржуваної Постанови № 230 надано оцінку та враховано відомості лише 4 звітів представників Комісії, присутніх на зборах громадян, які містили інформацію про виявлені ними факти проставлення підписів іншими особами у списку учасників зборів та допуск до реєстрації осіб, які не підтвердили свою особу жодним документом, а також зауваження щодо роботи лічильної комісії зборів громадян. Проте, вказана Постанова не підтверджує здійснення аналізу та/або співставлення наведеної вище інформації зі звітів вказаних 4-х представників Комісії з відомостями, які містяться у звітах інших представників Комісії (5), якими не було встановлено порушень під час проведення зазначених зборів громадян.

Таким чином Відповідачем при прийнятті оскаржуваної Постанови було порушено законодавчо встановлені вимоги щодо її обґрунтованості та вмотивованості.

Крім того, Національною поліцією України листом від 09 червня 2021 року № 7179/01/202021 надано інформацію, що під час проведення зборів громадян публічну безпеку і порядок забезпечували 158 поліцейських. Звернення, заяви, повідомлення громадян щодо вчинення правопорушень під час проведення зазначених зборів до органів Національної поліції України не надходили.

В оскаржуваній Постанові також зазначено, що Комісією під час перевірки документів зборів громадян виявлено у списках учасників зборів громадян України 47 осіб, включених до нього двічі, та 19 осіб, які за відомостями Державного реєстру виборців є померлими. Крім того, у списку членів Ініціативної групи 25 осіб включені до нього двічі, 30 включені помилково (не є виборцями чи померлі), а також відсутні заяви (згоди бути членом ініціативної групи) 14-ти осіб.

Проте, виявлені обставини не впливають на законність проведення зборів громадян та, відповідно, утворення ініціативної групи, оскільки кількість учасників зборів та чисельність ініціативної групи, навіть за умови не врахування зазначених осіб, відповідають вимогам Закону, оскільки значно перевищують мінімально необхідну кількість осіб для проведення зборів громадян та формування ініціативної групи, що визначені ним.

Крім того, членом Комісії Любченко П.М. у направленому Позивачу листі стосовно виявлених помилок та неточностей у поданих 01 червня 2021 року документах не зазначив про конкретних осіб, щодо яких були сумніви щодо їх права брати участь у зборах громадян України, що позбавило можливості здійснити уточнення відповідних відомостей.

Більш того, відповідно до частини 2 статті 31 Закону № 1135-IX помилки і неточності, виявлені в поданих документах, якщо їх наявність не є перешкодою для розуміння змісту викладених відомостей, підлягають виправленню або уточненню у порядку, встановленому Центральною виборчою комісією, і не є підставою для відмови в реєстрації ініціативної групи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що:

- ініціативна група утворена на зборах громадян України, в яких взяли участь не менш як 300 виборців (частина 1 статті 30 Закону № 1135-IX);

- ініціативна група, обрана на зборах громадян України, складається не менш як з 60 громадян України, які на день її утворення мають право голосу (частина 9 статті 30 Закону № 1135-IX);

- організаторами зборів громадян є виборці (частина 2 статті 30 Закону № 1135-IX);

- місце проведення зборів не підпадає під обмеження, встановлені ч. 3 статті 30 Закону № 1135-IX (збори проведені на території виставкового центру, а не в органах державної влади, місцевого самоврядування, Збройних Силах України, в інших військових формуваннях чи органах правопорядку, дитячих закладах, закладах освіти, охорони здоров`я, соціального закладу, житлово-комунальних підприємствах та установах);

- про проведення Зборів їх організатори у строк та в порядку, визначених Законом, поінформували Центральну виборчу комісію, що надало можливість направити представників Центральної виборчої комісії для засвідчення факту проведення таких зборів, що свідчить про дотримання частин 4, 5 статті 30 Закону № 1135-IX;

- перед початком зборів громадян проведена реєстрація їх учасників (частина 6 статті 30 Закону № 1135-IX);

- на зборах громадян України були розглянуті всі питання, передбачені Законом, та прийнято усі необхідні рішення більшістю голосів зареєстрованих учасників зборів (частини 7, 8 статті 30 Закону № 1135-IX);

- на зборах громадян України обрано особу, яка буде представляти інтереси ініціативної групи, про що складено відповідне рішення (частина 10 статті 30 Закону № 1135-IX);

- у встановлений Законом строк до Центральної виборчої комісії подано усі передбачені Законом документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію ініціативної групи (частини 11-14 статті 30 Закону № 1135-IX).

Таким чином, проведення вказаних зборів громадян України та утворення ініціативної групи здійснено відповідно до вимог Закону № 1135-IX.

Разом з тим обставини, які зазначені у Постанові № 230, не впливають на законність проведення зборів громадян та не спростовують дотримання вимог Закону під час утворення ініціативної групи.

Більш того, такий підхід також суперечить позиції Центральної виборчої комісії щодо вирішення питання про реєстрацію ініціативних груп всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, викладеною в постановах від 18 січня 2006 року № 233 та від 03 лютого 2006 року № 403, відповідно до якої не є підставою для відмови в реєстрації ініціативної групи виявлення окремих осіб, які не можуть брати участь у зборах громадян чи бути включеними до складу ініціативної групи, якщо виключення таких осіб з числа учасників зборів чи членів ініціативної групи не впливає на встановлену Законом мінімально допустиму їх кількість.

Так, у пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням викладеного, суб`єкт владних повноважень, виконуючи надані йому законом повноваження щодо вчинення дій чи прийняття рішень, повинен дотримуватися згаданого принципу, забезпечуючи при цьому сталість і єдність своєї адміністративної практики.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що надмірний формалізм Відповідача під час вирішення питання про реєстрацію ініціативної групи, за яким помилкові 66 записів (із 11 873 наявних у списках учасників зборів громадян України) призвів до унеможливлення ініціювання проведення референдуму за народною ініціативою, можливість волевиявлення значної чисельної кількості громадян України, знівелював гарантоване Конституцією України народовладдя шляхом проведення референдуму з питання загальнодержавного значення, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо відмови в реєстрації ініціативної групи з всеукраїнського референдуму на підставі частини 12 статті 31 Закону № 1135-IX, колегією суддів встановлено наступне.

Згідно з частиною 12 статті 31 Закону № 1135-IX Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації іншим ініціативним групам, уповноваженим збирати підписи виборців на підтримку ініціативи проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою з питань, що за змістом чи по суті збігаються з питанням, яке винесене на всеукраїнський референдум за народною ініціативою зборами громадян щодо проведення всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, та обрана ними ініціативна група вже зареєстрована Центральною виборчою комісією.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в оскаржуваній Постанові Відповідачем відмовлено в реєстрації ініціативної групи з всеукраїнського референдуму, посилаючись на частину дванадцяту статті 31 Закону у зв`язку з тим, що постановою Центральної виборчої комісії від 14 травня 2021 року № 197 було зареєстровано ініціативну групу всеукраїнського референдуму за народною ініціативою з питання: «Чи підтримуєте Ви можливість продажу земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення в Україні?», яке, на думку відповідача, збігається по суті з питанням, яке було затверджено на зборах громадян 22 травня 2021 року - «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна?».

Відповідач в оскаржуваній Постанові посилається на наявність трьох наукових висновків, які підтверджують, що наведені питання 1 та питання 2 збігаються за змістом та по суті.

Проте, висновок Інституту законодавства Верховної Ради України від 07 червня 2021 року № 22/108-1-15, на який послався Відповідач в оскаржуваній постанові, підготовлений невстановленою особою, без зазначення її посади, наукового ступеня, освіти тощо.

Крім того, у відповіді, що надійшла до Відповідача від Київського національного університету імені Тараса Шевченка вказано, що зміст питань проаналізовано фахівцями Інституту філології. Проте, не конкретизовано, хто саме здійснював такий аналіз.

Також, висновок Національної академії правових наук України від 09 червня 2021 року № 522, яким також керувався Відповідач, виготовлено Головним науковим співробітником Національної академії правових наук України, доктором юридичних наук Лук`яновим Д.В., який не має наукового ступеню у галузі філологічних наук.

Отже, вказані висновки Інституту законодавства Верховної Ради України та Національної академії правових наук не можуть бути належними та допустимими доказами з огляду на невідповідність суб`єктів, які їх підготували, тій галузі наук, у якій були зроблені дослідження та надані висновки.

Разом з тим, як вбачається з висновку науково-правової експертизи щодо проведення порівняльного дослідження двох питальних речень, проведеної у відповідності із Законом України «Про наукову і науково-технічну експертизу», складеного Радою науково-правових експертиз при Інституті держави та права імені В.М. Корецького НАН України 28 травня 2021 № 126/90-е, доданого Позивачем до Відповідача при подачі документів проведених зборів громадян України, експертам було поставлено питання: «Чи є відмінним по суті, за правовим змістом та філологічним викладенням питання: «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна?» (далі - питання № 1) від питання: «Чи підтримуєте Ви можливість продажу земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення в Україні?» (далі - питання № 2).

Експертами було надано висновки про те, що:

«- питання № 1 сформульовано у спосіб, що відповідає вимогам правової визначеності та ґрунтується на цілому ряді фундаментальних положень Основного Закону України.

- питання № 2 сформульовано у спосіб, що не відповідає вимогам правової визначеності та ґрунтується на правових ідеях, що не відображені у Основному Законі України.

Системне науково-правове порівняння двох питальних речень: «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна?» (питання № 1); «Чи підтримуєте Ви можливість продажу земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення в Україні?» (питання № 2), дозволяє зробити наступні висновки.

Питання № 1 і питання № 2 є відмінними по суті, по формі та за правовим змістом.

З формально-юридичної точки зору питання № 1 містить законодавчо визначені правові категорії, а саме: «заборона продажу», «землі сільськогосподарського призначення», «будь-кому», «держава Україна». В свою чергу, у питанні № 2 застосовано словосполуку «можливість продажу», яка не має нормативно-правової регламентації у чинному законодавстві України.

Питання № 1 повною мірою відповідає вимогам правової визначеності. За своїм правовим змістом питання № 2 не відповідає вимогам правової визначеності, що породжує загрозу множинного та/чи суперечливого тлумачення.

Питання № 1 містить застереження у формі - «крім держави Україна», яке юридично відображає зміст положень статей 1, 2, 5, 13, 14, 17 Конституції України, що мають фундаментальне конституційно-правове значення. В свою чергу, у питанні № 2 відображено ліберально-правовий концепт, який не підкріплено чинними положеннями Основного Закону України.

Нарешті, реалізація правових положень, відображених у питанні № 1 і питанні № 2, передбачає відмінні юридичні наслідки.

З філологічної точки зору питання № 1 і питання № 2 суттєво відрізняються одне від одного. Проведений лексико-граматичний та лексико-семантичний аналіз обох питальних речень свідчить про те, що ці речення містять різні лексичні одиниці, є відмінними за структурною побудовою та суттєво відмінними за основним змістом.».

Крім того, відмінність наведених вище питань підтверджено також висновком експерта Українського бюро лінгвістичних експертиз від 04 червня 2021 року № 056/127.

На розгляд експерта було винесено питання: «Чи є лінгвістичні підстави констатувати, що питання «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна» (питання 1), пропоноване на всеукраїнський референдум, за змістом чи по суті збігається з питанням «Чи підтримуєте Ви можливість продажу земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення в Україні»? (питання 2) Якщо ні, то в чому полягають змістові й сутнісні відмінності між зазначеними вище питаннями?»

За результатами експертизи сформовані наступні відповіді на поставлені питання:

« 1. Об`єктні словосполучення «підтримувати заборону» і «підтримувати можливість» у складі Питання 1 і Питання 2 формулюють для респондентів у кожному з випадків відмінну альтернативу й пов`язані з відмінними змістовими опозиціями. Позитивна відповідь на Питання 2 суттєво ширша і включає як позитивну відповідь на Питання 1 (яка передбачає можливість продажу земель за умови, що покупцем є держава Україна) так і негативну відповідь на Питання 1, оскільки не підтримка заборони продажу земель означала б відсутність такої заборони.

2. Граматичні об`єкти при слові продаж в порівнюваних Питанні 1 і Питанні 2 суттєво відрізняються за змістом. У питанні 1 об`єктом продажу є «землі» і в Питанні 2 - «земельні ділянки». Оскільки Питання 1 і Питання 2 стосуються відмінних об`єктів продажу, як самі питання, так і альтернативні відповіді на них не лише суттєво відрізняються за змістом і по суті, але й узагалі не можуть порівнюватися, оскільки Питання 1 і Питання 2 стосуються різних об`єктів продажу.

3. Кожне з порівнюваних питань у цілому формулює для респондентів відмінну альтернативу. Альтернативні відповіді на Питання 1 й альтернативні відповіді на Питання 2 формують відмінні змістові опозиції, які пов`язуються для респондентів з відмінними юридичними наслідками.».

Отже, Позивачем Відповідачу було надано два наукових висновки, які визначали про відмінність як за змістом, так і по суті питань: «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна» (питання 1), «Чи підтримуєте Ви можливість продажу земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення в Україні» (питання 2).

Проте, Відповідач не взяв їх до уваги, що також свідчить про прийняття оскаржуваної Постанови з порушенням законодавчо встановлених вимог щодо її обґрунтованості та вмотивованості.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції правомірно вказав на відсутність підстав для застосування частини 12 статті 30 Закону № 1135-IX, як підстави для відмови у реєстрації ініціативної групи, та наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови Центральної виборчої комісії «Про відмову в реєстрації ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою, документи щодо реєстрації якої надійшли до Центральної виборчої комісії 1 червня 2021 року та зареєстровані за № 21-30-6782» від 11 червня 2021 року № 230, з чим погоджується колегія суддів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування Постанови № 230, з чим погоджується колегія суддів.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Відповідача повторно розглянути питання про реєстрацію ініціативної групи всеукраїнського референдуму за народною ініціативою з питання: «Чи підтримуєте Ви заборону продажу земель сільськогосподарського призначення будь-кому, крім держави Україна?», документи щодо реєстрації якої надійшли до Комісії 1 червня 2021 року та зареєстровані за № 21-30-6782, як похідної.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Центральної виборчої комісії, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної виборчої комісії залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко