Справа № 160/17119/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
21 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань:
небажання індексувати пенсію з 01.03.2019 року, з 01.05.2020 року і з 01.03.2021 року згідно з вимогами частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
небажання виплатити з 01.04.2020 року одноразову грошову допомогу в розмірі 1000 грн., згідно з пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконати перерахунок розміру пенсії відповідно до вимог частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у повній відповідності з постановами кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року, №251 від 01.04.2020 року і №127 від 22.02.2021 року, а саме:
перерахувати з 01.03.2019 року розмір пенсії коефіцієнтом індексації 1.17, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році №124 від 20.02.2019 року;
виплатити з 01.04.2020 pоку одноразову грошову допомогу в розмірі 1000 грн. згідно з пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" №251 від 01.04.2020 року;
перерахувати з 01.05.2020 року розмір пенсії з коефіцієнтом індексації 1.11 згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 року" №251 від 01.04.2020 року;
перерахувати розмір пенсії з 01.03.2021 року з коефіцієнтом індексації 1.11 згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 року" №127 від 22.02.2021 року;
- виплатити різницю між сумою індексованих пенсійних виплат з 01.03.2019 pоку по день її дійсної індексації та вже виплаченої сумою не індексованих пенсійних виплат за той же період відповідно до частини 2 статті 46 Закону №1058;
- нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з невиплатою пенсії в повному розмірі з 01.03.2019 року по день її дійсної індексації, згідно з частиною 2 статті 46 Закону №1058, розмір компенсації визначається згідно з статтями 1,2,3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушеннях строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19.10.2000 року.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 12 травня 2021 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила надіслати роздруківку розрахунку її пенсії у 2021 році.
У цьому розрахунку вказано щомісячний розмір пенсії, починаючи з 07.09.2018 року (дня відновлення виплати пенсії).
На думку позивача, розрахунок пенсії зроблено з грубими помилками, з дня відновлення виплати пенсії - 07.09.2018 року по 28.02.2019 року розрахунок виконаний правильно.
Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не виконано розрахунок пенсії, відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме:
- розрахунок пенсії з 01.03.2019 року з коефіцієнтом індексації 1.17, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" №124 від 20.02.2019 року;
- розрахунок пенсії з 01.05.2020 року з коефіцієнтом індексації 1,11 згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" №251 від 01.04.2020 року;
- розрахунок пенсії з 01.03.2021 року з коефіцієнтом індексації 1,11 згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" №127 від 22.02.2021 року;
- з 01.04.2020 року виплату одноразової грошової допомоги у сумі 1000 грн., згідно з пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" №251 від 01.04.2020 році.
У результаті викладеного, весь розрахунок розміру пенсії, починаючи з 01.03.2019 року по травень 2021 року включно проведений неправильно.
Розмір пенсії, починаючи з 01.03.2019 року нараховувався на 17% менше, з 01.05.2020 року - на 11% менше і з 01.03.2021 року - на 11% менше, ніж визначено законодавством.
24 червня 2021 року ОСОБА_1 відправила відповідачу лист, в якому вказала на допущені помилки і просила виконати перерахунок пенсії згідно з нормою частини 2 статті 42 Закону №1058 відповідно до вимог постанов Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019, №251 від 01.04.2020, №127 від 22.02.2021 року.
Однак, виконати перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог частини 2 статті 42 Закону №1058 та прохання про індексацію пенсії відповідачем проігноровано.
Позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови: у проведенні перерахунку розміру її пенсії відповідно до вимог частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у повній відповідності з постановами кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року, №251 від 01.04.2020 року і №127 від 22.02.2021 року; у виплаті з 01.04.2020 pоку одноразової грошової допомоги у розмірі 1000 грн.; у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходу у зв`язку з невиплатою пенсії в повному розмірі з 01.03.2019 року по день її дійсної індексації, у зв`язку із чим звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
28 вересня 2021 року на адресу відповідача надіслано ухвалу про відкриття провадження разом із копією позовної заяви з додатками.
06 жовтня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано копію позовної заяви з додатками, що підтверджується розпискою про отримання, яка міститься в матеріалах справи.
ОСОБА_1 у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю в листопаді 2016 році була виплачена пенсія по втраті годувальника за шість місяців вперед по 30.04.2017, пенсійну справу було закрито і подальшу виплату пенсії припинено з 01.05.2017.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 по справі №160/838/19 Головне управління зобов`язано провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 за наявними матеріалами пенсійної справи та відповідно до норм пенсійного законодавства, що діяло на момент поновлення пенсії - з 07.09.2018.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 по справі №160/3091/20 зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із встановленням позначки "не працює" та з дотриманням вимог абз.2 ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.09.2018 здійснити з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаних рішень суду Головним управлінням проведено поновлення пенсії позивачу та відповідних підвищень з 07.09.2018.

Щодо позовних вимог позивача 2.1, 2.3, 2.4 - зобов`язати Головне управління перерахувати з 01.03.2019, з 01.05.2020 та з 01.03.2021 розмір пенсії, згідно з нормою ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року, №251 від 01.04.2020 року та №127 від 22.02.2021 року .

Так, у пункті 2 постанови від 20.02.2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" Кабінетом Міністрів України установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. Перерахунок пенсій здійснюється з 1 березня 2019 року.

У пункті 2 постанови від 01.04.2020 року №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" Кабінетом Міністрів України установлено, що у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11. Перерахунок пенсій проводиться з 1 травня 2020 року.

У пункті 2 постанови від 22.02.2021 року №127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" Кабінетом Міністрів України встановлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.

Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати.

Винятки, встановлені для громадян, які проживають за кордоном, якщо пенсія їм призначена внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, у цих випадках пенсія виплачується і за відсутності міжнародних договорів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на підставні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року, ОСОБА_1 виплату пенсії по втраті годувальника поновлено з 07.09.2018 року за наявними матеріалами пенсійної справи та відповідно до норм пенсійного законодавства, що діяло на момент поновлення пенсії - 07.09.2018 року, як чітко вказано у судовому рішенні.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 та 31.08.2020 Головне управління здійснило нарахування та виплату позивачу з 07.09.2018 підвищення до пенсії відповідно до абз.2 ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо позовної вимоги позивача 2.2 - зобов`язати Головне управління перерахувати з 01.04.2020 розмір пенсії у зв`язку з виплатою одноразової грошової допомоги у сумі 1000,00 грн., передбаченої п.5 постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" установлено:

пункт 5 - Міністерству соціальної політики та Пенсійному фонду України забезпечити проведення у квітні 2020 року після внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SAR-СоV-2, у сумі 1000 гривень окремим категоріям населення з числа: зокрема, одержувачів пенсії, розмір пенсійних виплат у яких з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації пенсії, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не перевищує 5 000 гривень станом на 01 квітня 2020 року.

Як встановлено, ОСОБА_1 в листопаді 2016 року виїхала на постійне місце проживання до держави Ізраїль.

Матеріалами справи підтверджується, що, починаючи з 2016 та по теперішній час, ОСОБА_1 проживає на території держави Ізраїль.

У зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SAR-СоV-2 законодавець України приймав низку нормативно-правових актів з метою допомогти пережити скрутне становище певним верствам населення.

Оскільки позивач не зазнала негативних наслідків поширення на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, вона не має права на виплату одноразової грошової допомоги у сумі 1 000 гривень.

Щодо позовної вимоги позивача 2.6 - зобов`язати Головне управління нарахувати компенсацію втрати частини доходу, передбачену ст.ст.1,2,3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушеннях строків їх виплати" з 01.03.2019 по день перерахунку пенсії.

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01 січня 2001 року нараховується відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001.

Так, відповідно до статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 3 Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції у період невиплати доходу.

Відповідно до пункту 2 Порядку №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з 01 січня 2001 року.

Таким чином, відповідно до зазначених нормативно-правових актів, компенсації підлягають доходи, які нараховані, але своєчасно не виплачені.

ОСОБА_1 у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю в листопаді 2016 року була виплачена пенсія по інвалідності за шість місяців вперед, пенсійну справу закрито і було припинено нарахування та виплату пенсії.

На підставі рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі №160/838/19 та від 31.08.2020 року по справі №160/3091/20 Головним управлінням поновлено пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 з 07.09.2018 та проведено перерахунок пенсії з встановленням позначки "не працює" та з дотриманням вимог абз.2 ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.09.2018 року.

Враховуючи те, що доходів (пенсії) позивачу нараховано не було, то й підстав для виплати компенсації у зв`язку з затримкою не існує, відповідно, вимога ОСОБА_1 щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не відповідає нормам чинного законодавства України.

Викладене підтверджується правовою позицією Верховного Суду у постанові від 08.08.2019 року по справі №426/7157/16-а.

На електронну адресу суду 22 жовтня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив вх.№16128/21-ел, в якій остання зазначає, що 18 жовтня 2021 року від представника Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області отримала відзив на позовну заяву, з доводами викладеними у якому не погоджується у повному обсязі з огляду на таке.

Щодо позовних вимог позивача 2.1,2.3,2.4 - зобов`язати Головне управління перерахувати з 01.03.2019, з 01.05.2020 та з 01.03.2021 розмір пенсії, згідно з нормою ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019, №251 від 01.04.2020 та №127 від 22.02.2021 відповідно.

Відповідач навів всі нормативно-правові документи, на підставі яких він був зобов`язаний перерахувати пенсію згідно з частиною 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, позивач у цій частині пункту згодна з відповідачем.

Відповідач вважає, що оскільки відсутня угода про пенсійне забезпечення між Україною та Ізраїлем і Верховна Рада України не прийняла законодавчі акти, по виплаті пенсій громадянам України, які проживають в країнах, з якими Україна не підписала відповідну угоду - виплата пенсії таким громадянам не проводиться.

ОСОБА_1 не згодна з цим твердження, оскільки відповідач ігнорує Рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року, згідно з яким, зазначені у відзиву причини, а саме, відсутність угоди про пенсійне забезпечення між Україною та країною проживання пенсіонера, які були викладені в пункті 2 частини 1 статті 49 та другому реченні статті 51 Закону №1058, були визнані не відповідними Конституції України (неконституційними).

З приводу посилання на зазначені положення Закону №1058 пункт 3.3 Рішення КСУ №25-рп/2009 зазначає:

«Оспорюваними нормами Закону (1058-15) конституційне право на соціальний захист поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.»

З приводу висловлювання відповідача про те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року і від 31.08.2020 року не зобов`язують відповідача проводити бажані позивачем доплати до пенсії, тому відсутні підстави для виконання перерахунку пенсії відповідно до вимог частини 2 статті 42 Закону №1058.

У рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року було зазначено:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 07.09.2018 року».

Це формулювання зобов`язує відповідача відновити раніше призначену пенсію з 07.09.2018 року з урахуванням всіх доплат, надбавок і підвищень, на які має право відповідно до норм Закону №1058, які були чинні на день відновлення виплати пенсії.

Після відновлення пенсії відповідач зобов`язаний, автоматично, без урахуванням рішення суду, як всім пенсіонерам України, виплачувати пенсію відповідно до норм пункту 2 статті 42 Закону №1058.

Тому позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови індексувати пенсію позивача з 01.03.2019 року, з 01.05.2020 року і з 01.03.2021 року, згідно з нормою частини 2 статті 42 Закону №1058.

Щодо позовної вимоги позивача 2.2 - зобов`язати Головне управління перерахувати з 01.04.2020 розмір пенсії у зв`язку з виплатою одноразової грошової допомоги у сумі 1000,00 грн., передбаченою п.5 постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020.

Відповідач вважає, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в сумі 1000 грн., згідно з пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 року, у зв`язку із постійним місцем проживання в Ізраїлі, виходячи із чого остання не зазнавала негативних наслідків поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 року Міністерству соціальної політики та Пенсійному фонду України необхідно забезпечити проведення у квітні 2020 року після внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SAR-СоV-2, у сумі 1000 гривень окремим категоріям населення з числа: зокрема, одержувачів пенсії, розмір пенсійних виплат у яких з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації пенсії, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не перевищує 5000 гривень, станом на 01 квітня 2020 року.

З огляду на викладене, позивач вважає, що вона має право на отримання з 01.04.2020 року одноразової грошової допомоги у сумі 1000 грн., як пенсіонер розмір пенсійних виплат якої не перевищує 5000 грн., з огляду на що, відповідає вимогам пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 року.

Щодо позовної вимоги позивача 2.6 - зобов`язати Головне управління нарахувати компенсацію втрати частини доходу, передбачену ст.ст.1,2,3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушеннях строків їх виплати" з 01.03.2019 по день перерахунку пенсії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 року по справі №815/1226/18 зазначено:

«63. Пенсія стає «нарахованою» у момент призначення пенсії і залишається такою («нарахованою») до її чергової зміни.»

«64. У свою чергу, спеціальне законодавство у сфері соціального захисту, а саме стаття 46 Закону №1058-IV, визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

65. Аналіз зазначених положень статті 46 Закону №1058-IV свідчить про те, що в Україні не існувало та не існує на сьогодні жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

З урахуванням викладеного, відповідно до частини 2 статті 46 Закону №1058, не отримана з вини відповідача частина нарахованої пенсії виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянкою України та перебуває на пенсійному обліку, що підтверджується копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

У червні 2012 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу призначено пенсію за віком.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю у листопаді 2016 року була виплачена пенсія по втраті годувальника за шість місяців вперед по 30.04.2017, пенсійну справу було закрито і подальшу виплату пенсії припинено з 01.05.2017.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року по справі 160/838/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено та вирішено:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №Ш14532-18 від 19.09.2018 року про відмову в відновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком у відповідності до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 07.09.2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року по справі 160/3091/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково та вирішено:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо встановлення при поновленні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника з 07.09.2018 року позначки про те, що ОСОБА_1 є «працюючою» особою та не проведення з цих підстав перерахунку доплати за понаднормовий стаж відповідно до вимог абз.2 ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із встановленням останній позначки, що вона «не працює» та з дотриманням вимог абз.2 ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.09.2018 року, здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

12 травня 2021 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила надіслати роздруківку розрахунку її пенсії у 2021 році.

10 червня 2021 року позивач отримала розрахунок рекомендованим листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №16923-13960/Ш-01-0400/21 від 21.05.2021 року.

У розрахунку вказано щомісячний розмір пенсії, починаючи з 07.09.2018 року (дня відновлення виплати пенсії).

На думку позивача, розрахунок пенсії зроблено з грубими помилками, з дня відновлення виплати пенсії - 07.09.2018 року по 28.02.2019 року розрахунок виконаний правильно.

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не виконано розрахунок пенсії, відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме:

- розрахунок пенсії з 01.03.2019 року з коефіцієнтом індексації 1.17, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" №124 від 20.02.2019 року;

- розрахунок пенсії з 01.05.2020 року з коефіцієнтом індексації 1,11 згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" №251 від 01.04.2020 року;

- розрахунок пенсії з 01.03.2021 року з коефіцієнтом індексації 1,11 згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" №127 від 22.02.2021 року;

- з 01.04.2020 року виплату одноразової грошової допомоги у сумі 1000 грн., згідно з пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання підвищення пенсійних виплат та надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" №251 від 01.04.2020 році.

Розмір пенсії, починаючи з 01.03.2019 року нараховувався на 17% менше, з 01.05.2020 року - на 11% менше і з 01.03.2021 року - на 11% менше, ніж визначено законодавством.

24 червня 2021 року ОСОБА_1 відправила відповідачу лист, в якому вказала на допущені помилки і просила виконати перерахунок пенсії згідно з нормою частини 2 статті 42 Закону № 1058 відповідно до вимог постанов Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019, №251 від 01.04.2020, №127 від 22.02.2021 року.

В листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №22214-18483/Ш-01-0400/21 від 09.07.2021 року відповідач зазначив, що згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року по справі №160/3091/20 ОСОБА_1 було зроблено перерахунок пенсії з 07.09.2018 року з урахуванням того, що позивач була визнана такою що «не працює» і, у зв`язку з чим до пенсії нараховувалось підвищення за понаднормовий стаж після кожної зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, відповідно до вимог абзацу 2 частини 3 статті 42 Закону №1058.

Однак, виконати перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог частини 2 статті 42 Закону №1058 та прохання про індексацію пенсії відповідачем проігноровано.

Позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови: у проведенні перерахунку розміру її пенсії відповідно до вимог частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у повній відповідності з постановами кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року, №251 від 01.04.2020 року і №127 від 22.02.2021 року; у виплаті з 01.04.2020 pоку одноразової грошової допомоги у розмірі 1000 грн.; у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходу у зв`язку з невиплатою пенсії в повному розмірі з 01.03.2019 року по день її дійсної індексації, у зв`язку із чим звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, як вбачається з матеріалів справи, з 17.03.2016 року ОСОБА_1 було переведено на пенсію по втраті годувальника із позначкою «не працює», у розмірі 1803,54 грн., виходячи із 50% розміру пенсії за віком померлого годувальника - 3607,07 грн., з яких 3360,05 грн. - основний розмір пенсії за віком, 247,02 грн. - доплата за понаднормативний стаж за 23 роки, що підтверджується копією розпорядження №147702 від 21.03.2016 року.

Зі змісту копій трудової книжки позивача та індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що позивач закінчила свою трудову діяльність у листопаді 2012 року.

Виплата позивачеві пенсії по втраті годувальника була проведена по 30.04.2017 року та припинена у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року у справі №160/838/19 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та, зокрема, зобов`язано відповідача поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком у відповідності до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 07.09.2018 року.

Наведене судове рішення набрало законної сили 21.03.2019 року.

На виконання наведеного судового рішення, пенсійним органом було поновлено позивачеві виплату пенсії по втраті годувальника з 07.09.2018 року із позначкою «працює», у розмірі 4077,65 грн., виходячи із 50% розміру пенсії за віком померлого годувальника - 8155,30 грн., з яких 7821,34 грн. - основний розмір пенсії за віком, 333,96 грн. - доплата за понаднормативний стаж за 23 роки, що підтверджується копією розпорядження №147702 від 26.04.2019 року.

При поновленні позивачеві пенсії по втраті годувальника з 07.09.2018 року, відповідачем безпідставно встановлено позивачеві позначку про те, що вона є «працюючою» особою, у зв`язку з чим не проведено перерахунок доплати за понаднормовий стаж відповідно до вимог абз.2 ч.3 ст.42 Закону №1058.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року по справі 160/3091/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із встановленням останній позначки, що вона «не працює» та з дотриманням вимог абз.2 ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.09.2018 року, здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог позивача - зобов`язати Головне управління перерахувати з 01.03.2019, з 01.05.2020 та з 01.03.2021 розмір пенсії, згідно з нормою ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням вимог постановиКабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019, №251 від 01.04.2020 та №127 від 22.02.2021, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно частини 2 статті 42 Закону №1058, для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини. (абз.4 ч.2 ст. 42 Закону №1058).

Згідно абз.2 ч.3 ст.42 Закону №1058, з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Таким чином, підвищення розміру пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, проводиться всім пенсіонерам, без обмеження у разі проживання за кордоном останніх. Єдиним виключенням згідно законом є пенсіонери, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Відповідно до абз.5 ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

З огляду на зазначене, додаткове звернення позивача для перерахунку пенсії як особі, яка на 1 березня року, у якому здійснюється перерахунок, набула право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім ч.4 ст.42 Закону №1058, на найбільш вигідних умовах, не потрібне, такий перерахунок проводиться відповідачем автоматично.

На виконання Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 20.02.2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №124, якою визначено порядок і дату індексації пенсій.

Згідно п.2 Постанови КМУ від 20.02.2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Таким чином, з 01.03.2019 року пенсії перераховані із застосуванням показника середньої заробітної плати 4404,35 грн. (3764,40х1,17), відповідно збільшено основний, базовий розмір пенсії.

01.04.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році».

Відповідно до п.2 Постанови №251, установлено, що у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Таким чином, з 01.05.2020 року пенсії обчислені із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) України, з якої сплачено страхові внески 4404,35, перераховані із показника середньої заробітної плати 4888,83 грн. (4404,35х1,11). У разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, не досягає 100 гривень, встановлено доплату до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

22 лютого 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році».

Відповідно до п.2 Постанови №127, установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться з 01 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.

Таким чином, з 01.03.2021 року пенсії обчислені із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) України, з якої сплачено страхові внески 4888,83, перераховані із показника середньої заробітної плати 5426,60 грн. (4888,83х1,11). У разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, не досягає 100 гривень, встановлено доплату до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Як зазначено відповідачем у відзиві, відповідно до ч.3 статті 42 Закону №1058, з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати.

Винятки, встановлені для громадян, які проживають за кордоном, якщо пенсія їм призначена внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, у цих випадках пенсія виплачується і за відсутності міжнародних договорів.

Проте, суд не погоджується з таким висновком відповідача, оскільки підвищення розміру пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, проводиться всім пенсіонерам, без обмеження у разі проживання за кордоном останніх. Законом передбачено лише один виняток - пенсіонери, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) (яким підвищення розміру пенсії не проводиться).

Позивач після поновлення виплати пенсії за віком на підставі рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справам №160/838/19 від 18.02.2019 та №160/3091/20 від 31.08.2020 року має право на подальший відповідний перерахунок її пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, який проводиться відповідачем в автоматичному режимі без додаткового звернення пенсіонера, відповідно до норм чинного законодавства.

З урахування викладеного та письмових доказів наявних у матеріалах справи, вбачається, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () щодо ненарахування підвищення (індексації) пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 01.03.2019 року, з 01.05.2020 року, 01.03.2021 року відповідно до вимог ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі, визначеному постановами Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року, №251 від 01.04.2020 року, №127 від 22.02.2021 року, є протиправною.

Для поновлення порушеного права та недопущення його повторного порушення, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДПОУ 21910427) перерахувати з 01.03.2019 року, з 01.05.2020 року, з 01.03.2021 року розмір пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до вимог ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року, №251 від 01.04.2020 року, №127 від 22.02.2021 року та урахуванням виплачених сум.

Щодо позовної вимоги позивача - зобов`язати Головне управління перерахувати з 01.04.2020 розмір пенсії у зв`язку з виплатою одноразової грошової допомоги у сумі 1000,00 грн., передбаченою п.5 постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020, суд виходить з наступного.

Пунктом 5 Постанови КМУ від 01.04.2020 року №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» установлено, що Міністерству соціальної політики та Пенсійному фонду України забезпечити проведення у квітні 2020 р. після внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у сумі 1000 гривень окремим категоріям населення з числа:

одержувачів пенсії, розмір пенсійних виплат у яких з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації пенсії, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не перевищує 5 000 гривень станом на 1 квітня 2020 року;

одержувачів державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (крім осіб з їх числа, які одночасно з такою допомогою отримують пенсію у зв`язку з втратою годувальника або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю);

одержувачів державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю;

одержувачів тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.

Установити, що розмір одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, зазначений в абзаці першому цього пункту, не включається у розрахунок доходу осіб під час призначення житлової субсидії, здійснення відрахувань (утримання, стягнення) з пенсії чи соціальної допомоги, інших доходів.

Постановою КМУ від 01.04.2020 року №251 затверджено Порядок виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у сумі 1000 грн. окремим категоріям громадян.

Згідно абз.1 п.1 даного Порядку, цей Порядок визначає механізм виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 , у сумі 1000 гривень окремим категоріям населення з числа:

одержувачів пенсій, розмір пенсійних виплат у яких з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації пенсії, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не перевищує 5 000 гривень станом на 01 квітня 2020 року.

Згідно із останнім рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №02 від 17.08.2021 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , загальний розмір пенсійної виплати у період з 01.07.2021 по 30.11.2021 року складає 4123,88 грн.

Як зазначено відповідачем у відзиві, оскільки позивач не зазнала негативних наслідків поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, вона не має права на виплату одноразової грошової допомоги у сумі 1000 грн.

Проте, суд не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки відповідно до положень Постанови №251 та затвердженого нею Порядку, такої умова як перебування позивача та відчуття негативних наслідків поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, безпосередньо на території України не передбачено, нормами чинного законодавства не закріплено.

Окрім того, обмеження права позивача, як громадянина України на отримання соціального захисту із підстави проживання в іншій країні, є порушенням її основних прав і свобод.

Таким чином, враховуючи абз.1 п.1 Порядку та оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 не перевищує 5000 гривень станом на 1 квітня 2020 року, то вона має право на виплату одноразової грошової допомоги, у сумі 1000,00 гривень, яка передбачена Постановою №251.

Оскільки виплата у розмірі 1000,00 грн. передбачена п.5 постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 року, є одноразовою грошовою допомогою, то позовна вимога позивача підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу у сумі 1000,00 грн., передбачену п.5 постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 року.

Щодо позовної вимоги позивача - зобов`язати Головне управління нарахувати компенсацію втрати частини доходу, передбачену ст.ст.1,2,3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушеннях строків їх виплати" з 01.03.2019 по день перерахунку пенсії, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» , підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону №2050-III встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення)

сума індексації грошових доходів громадян;

суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до ст.3 Закону №2050-III, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями ст.4 Закону України №2050-III, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Статтею 6 Закону №2050-III передбачено, що компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі індексації) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 року по справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 року по справі №134/87/16-а, від 05.03.2020 року по справі № 140/1547/19.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що за результатом перерахунку пенсії позивача з 01.03.2019 року, 01.05.2020 року, 01.03.2021 року відповідачем не буде виплачено пенсію після таких перерахунків, відтак, позовні вимоги у цій частині звернені на майбутнє, та не є порушеними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу передбачену ст.ст.1,2,3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушеннях строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19.10.2000 року, у зв`язку з невиплатою пенсії у повному розмірі з 01.03.2019 року по день її індексації, згідно з нормами ч.2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплатила суму судового збору у розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією АТ "Ощадбанк" №67692 від 21 серпня 2021 року.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень нуль копійок).

Керуючись ст. ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () щодо ненарахування підвищення (індексації) пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 01.03.2019 року, з 01.05.2020 року, 01.03.2021 року, відповідно до вимог ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі, визначеному постановами Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року, №251 від 01.04.2020 року, №127 від 22.02.2021 року.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () щодо ненарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень нуль копійок), визначеної п.5 постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () перерахувати з 01.03.2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до вимог ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року та урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () перерахувати з 01.05.2020 року розмір пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до вимог ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 року та урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () перерахувати з 01.03.2021 року розмір пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до вимог ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №127 від 22.02.2021 року та урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу у сумі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень нуль копійок), передбачену пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник