Справа № 320/6067/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6067/21 Суддя (судді) першої інстанції: Журавель В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Єгорової Н.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправним та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качур Т.М. про стягнення виконавчого збору від 27.05.2019 року по виконавчому провадженню № 50418747.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправним та скасування постанови повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги апелянт наполягає, що позивач у встановлений судом строк направив до суду першої інстанції заяву на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, однак, позовну заяву було передчасно повернуто.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправним та скасування постанови та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

29 листопада 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому відповідач заперечує проти скасування оскаржуваної постанови державного виконавця.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 травня 2021 року до Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправним та скасування постанови.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправним та скасування постанови залишено без руху, визначено спосіб та встановлено десятиденний строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправним та скасування постанови повернуто позивачеві.

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, 16 липня 2021 року за вх. № 25703/21 Київським окружним адміністративнм судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з вимогами частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Цією ж статтею встановлено, що останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.

Останній день строку триває до двадцять четвертої години, але якщо в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (ч.ч. 8, 9 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, з матеріалів справи встановлено, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправним та скасування постанови повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси

Згідно з наявним в матеріалах справи зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 12), копію ухвали Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року про залишення позовної заяви без руху було отримано позивачем 19 червня 2021 року.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що останнім днем строку на усунення недоліків позовної заяви є 29 червня 2021 року.

Повертаючи позовну заяву оскаржуваною ухвалою, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 14 липня 2021 року інформація про виконання ОСОБА_1 вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 р. до суду не надійшла.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, 16 липня 2021 року за вх. № 25703/21 Київським окружним адміністративнм судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви.

При цьому, заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви була надіслана до Київського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку 25 червня 2021 року, що підтверджується відповідним штемпелем на поштовому відправленні та інформацією сервісу відстеження поштових відправлень «Укрпошта» за відповідним трек-номером.

При цьому, згідно з вищевказаною інформацією, відповідне поштове відправлення було отримано Київським окружним адміністративним судом 30 червня 2021 року, однак зареєстровано лише 16 липня 2021 року.

Отже, з врахуванням приписів частини дев`ятої статті 120 КАС України, заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви, яка була надіслана до Київського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку 25 червня 2021 року, є такою що надіслана з дотриманням десятиденного строку, встановленого ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було передчасно повернуто позовну заяву ОСОБА_1 як таку, недоліки якої не усунуто у встановлений судом строк, оскільки позивачем 25 червня 2021 року було надіслано до суду відповідну заяву про усунення недоліків, тобто в межах десятиденного строку (останнім днем було 29 червня 2021 року).

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Європейський суд вказує, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Таким чином, хоча право доступу до суду і не є абсолютним, це право не повинно обмежуватись таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

ЄСПЛ неодноразово висловлював у своїх рішеннях позицію щодо необхідності уникнення судами зайвого формалізму. Зокрема, у справі Miragall Escolano v. Spain (рішення від 25.01.2000 р.) Суд зазначив, що надто суворе тлумачення процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду.

Колегія суддів у даній справі не вбачає ані недобросовісності позивача щодо невиконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, ані процесуальних підстав для прийняття судом першої інстанції рішення про повернення позовної заяви.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, що призвело до створення перешкоди у реалізації позивачем права на доступ до правосуддя, а тому наявні підстави для його скасування.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправним та скасування постанови.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. 243, 315, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року - скасувати та направити справу до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.М. Єгорова