Справа № 360/7654/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

01 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/7654/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши заяву про забезпечення позову шляхом заборони Громадській організації «Центр підтримки інвалідів «Разом» користуватися земельною ділянкою (обробляти землю, засівати) за кадастровим номером :01:002:0024 , площею 33,2853 та заборонити Громадській організації «Центр підтримки інвалідів «Разом» вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням цієї земельної ділянки, в межах адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, Розквітненської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, Широківської сільської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області, Громадської організації «Центр підтримки інвалідів «Разом», Сватівської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою та зобов`язання надати в оренду земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, Розквітненської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, Широківської сільської військово-цивільна адміністрація Щастинського району Луганської області, Громадської організації «Центр підтримки інвалідів «Разом», Сватівської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою та зобов`язання надати в оренду земельну ділянку.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Громадській організації «Центр підтримки інвалідів «Разом» користуватися земельною ділянкою (обробляти землю, засівати) за кадастровим номером :01:002:0024, площею 33,2853 га та заборонити Громадській організації «Центр підтримки інвалідів «Разом» вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням цієї земельної ділянки.

В обґрунтування даної заяви, позивачі зазначають, що предметом спору по даній справі є земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:0024, площею 33,2853 га, яка згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 1008-сг від 31.05.2019 була передана у постійне користування Громадській організації «Центр підтримки інвалідів «Разом» для ведення підсобного сільського господарства». Оскільки є підстави вважати, що цей наказ є незаконним та прийнятим з порушенням вимог земельного законодавства, зокрема, вимог ст.ст. 122, 123, 124 ЗК України та ст. 50 Закону України «Про землеустрій» ОСОБА_1 змушений звертатись з даним позовом до суду.

З метою уникнення подальшого незаконного використання цієї земельної ділянки Громадською організацією «Центр підтримки інвалідів «Разом» вважає за необхідне звернутися до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, а саме заборонити Громадській організації «Центр підтримки інвалідів «Разом» користуватися даною земельною ділянкою (обробляти землю, засівати) та заборонити вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням цієї земельної ділянки, оскільки всі ці дії можуть ускладнити подальше виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та повернення земельної ділянки до її власника Розквітненської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області.

Вважає, що зазначені заходи забезпечення позову є доцільними, оскільки очевидними є ознаки протиправності наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 1008-сг від 31.05.2019, на підставі якого була передана дана земельна ділянка та прийнятого незаконно на його підставі рішення Сватівської районної державної адміністрації про державну реєстрацію права постійного користування земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0024 за Громадською організацією «Центр підтримки інвалідів «Разом».

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заяви про вжиття заходів у такий спосіб, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.168 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

У відповідності з частинами першою, другою, четвертою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначає стаття 151 КАС України, за змістом частини першої якої позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Частиною другою цієї ж статті КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника (позивача) від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу (заявнику) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто, прийняття рішення про забезпечення позову можливе лише в разі наявності обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з таким клопотанням, позовним вимогам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Крім того, відповідно до приписів частини п`ятої статті 151 КАС України, зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтував причини неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив, у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності рішення відповідача.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

У поданих матеріалах відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також суд акцентує увагу, що доводи заявника в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову базуються на непогодженні із самими діями, що оскаржуються, а отже суд на стадії відкриття провадження у справі позбавлений можливості надавати оцінку аргументам позивача у справі, які в даному випадку збігаються із позицією сторони по справі в цілому.

Щодо "очевидності" ознак протиправності спірного рішення суб`єкта владних повноважень та порушення прав позивача Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №826/16509/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81046468) зазначив, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення/дій, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення/дії явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Таким чином, підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, оскільки позивач не навів належних доводів того, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Враховуючи вказане, судом не встановлено очевидних ознак небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 до ухвалення рішення в адміністративній справі, отже, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

За таких обставин суд вважає заяву про вжиття заходів забезпечення позову не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Громадській організації «Центр підтримки інвалідів «Разом» користуватися земельною ділянкою (обробляти землю, засівати) за кадастровим номером :01:002:0024 , площею 33,2853 га та заборонити Громадській організації «Центр підтримки інвалідів «Разом» вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням цієї земельної ділянки, в межах адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, Розквітненської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, Широківської сільської військово-цивільна адміністрація Щастинського району Луганської області, Громадської організації «Центр підтримки інвалідів «Разом», Сватівської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою та зобов`язання надати в оренду земельну ділянку, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

СуддяІ.В. Тихонов