Справа № 460/4858/21
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
29 листопада 2021 року м. Рівне №460/4858/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., по адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
до Державна судова адміністрація України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України
про встановлення способу і порядку виконання рішення суду,
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулись в Рівненський окружний адміністративний суд із позовом до ДСА України про стягнення недоотриманої суми суддівської винагороди за період квітень-серпень 2020 року.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року, позов задоволено повністю. Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 недоотримані ними суми суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Рішення суду набрало законної сили.

19 листопада 2021 року на адресу суду надійшли заява позивачів, в яких заявники просять встановити спосіб і порядок виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі №460/4858/21, стягнувши з Рівненського апеляційного суду на користь позивачів відповідних сум недоотриманої суддівської винагороди шляхом безспірного списання таких коштів з відповідного казначейськго рахунку КЕКВ №2113 «суддівська винагорода» недоплаченої за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року з утриманням відповідних податків та зборів.

В судове засідання, призначене на 25 листопада 2021 року, заявники та представники відповідача не прибули, належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду заяви. При цьому, в поданій до суду заяві позивачі просили здійснювати розгляд заяви без їх участі.

Частиною другою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, судовий розгляд заяви стягувача про встановлення способу і порядку виконання рішення суду здійснювався у відсутності осіб, які були належним чином повідомлені, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, в письмовому провадженні, на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановлення способу і порядку виконання судового рішення підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положення статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював ЄСПЛ, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення.

Так, у рішенні по справі «Hornsby проти Греції» від 19 березня 1997 року, ЄСПЛ зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року ЄСПЛ вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Конституційний Суд України також неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення №18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини рішення №11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року), (додатково у рішенні №1- 7/2013 від 26 червня 2013 року).

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, за Кодексом адміністративного судочинства України і невиконання чи неналежне виконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Разом з тим, існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі №460/4858/21.

Так, виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників здійснюється відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року, який визначає механізм виконання рішень, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Абзацом другим пункту 25 вказаного Порядку визначено, що у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою.

Відповідно до цього, виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, наразі здійснюється згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Разом з тим, Рівненський апеляційний суд, який є розпорядником бюджетних коштів відповідного рівня, відповідно до пункту 2.5.3 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №333 від 12 березня 2012 року, має право здійснити відповідні видатки за визначеними кодами економічної класифікації.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що кошторисом Рівненського окружного адміністративного суду передбачені кошти за КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода».

При цьому, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року в даній справі на користь позивачів стягнуто саме суддівську винагороду, яка була недоотримана ними у періоді з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року внаслідок застосуванням карантинних обмежень, що в подальшому визнані неконституційними відповідним Рішенням Конституційного суду України.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року в справі №460/4858/20, шляхом безспірного стягнення із казначейського рахунку Рівненського апеляційного суду КЕКВ №2113 «Суддівська винагорода» на користь позивачів недоотриманих сум суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року внаслідок застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з утриманням відповідних податків та зборів, вважатиметься належним заходом, який за встановлених судом обставин зумовить повне та своєчасне виконання судового рішення та поновлення порушених прав позивачів.

Відповідно до частини першої, третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою стягувана суд може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви стягувача про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Керуючись статтями 241, 248, 256, 294, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення способу і порядку виконання рішення суду у справі №460/4858/21 задовольнити.

Встановити спосіб і порядок виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року в справі №460/4858/21 наступним шляхом:

- стягнути з Рівненського апеляційного суду на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року у розмірі 437 611 ( чотириста тридцять сім тисяч шістсот одинадцять) гривень 71 копійку, з утриманням із цієї суми, що підлягає виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів, шляхом безспірного списання таких коштів з відповідного казначейського рахунку суб`єкта владних повноважень Рівненського апеляційного суду КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода»;

- стягнути з Рівненського апеляційного суду на користь ОСОБА_2 недоотриману суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року у розмірі 553 329 (п`ятсот п`ятдесят три тисячі триста двадцять дев`ять) гривень 29 копійок, з утриманням із цієї суми, що підлягає виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів, шляхом безспірного списання таких коштів з відповідного казначейського рахунку суб`єкта владних повноважень Рівненського апеляційного суду КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода»;

- стягнути з Рівненського апеляційного суду на користь ОСОБА_3 недоотриману суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року у розмірі 565 743(п`ятсот шістдесят п`ять тисяч сімсот сорок три) гривні 80 копійок, з утриманням із цієї суми, що підлягає виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів, шляхом безспірного списання таких коштів з відповідного казначейського рахунку суб`єкта владних повноважень Рівненського апеляційного суду КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода»;

- стягнути з Рівненського апеляційного суду на користь ОСОБА_4 недоотриману суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року у розмірі 524 056 (п`ятсот двадцять чотири тисячі п`ятдесят шість) гривень 64 копійки, з утриманням із цієї суми, що підлягає виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів, шляхом безспірного списання таких коштів з відповідного казначейського рахунку суб`єкта владних повноважень Рівненського апеляційного суду КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода»;

- стягнути з Рівненського апеляційного суду на користь ОСОБА_5 недоотриману суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року у розмірі 626 149 (шістсот двадцять шість тисяч сто сорок дев`ять) гривень 96 копійок, з утриманням із цієї суми, що підлягає виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів, шляхом безспірного списання таких коштів з відповідного казначейського рахунку суб`єкта владних повноважень Рівненського апеляційного суду КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода»;

- стягнути з Рівненського апеляційного суду на користь ОСОБА_6 недоотриману суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року у розмірі 369 842(триста шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 23 копійки, з утриманням із цієї суми, що підлягає виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів, шляхом безспірного списання таких коштів з відповідного казначейського рахунку суб`єкта владних повноважень Рівненського апеляційного суду КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода»;

- стягнути з Рівненського апеляційного суду на користь ОСОБА_7 недоотриману суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року у розмірі 435 399 (чотириста тридцять п`ять тисяч гриста дев`яносто дев`ять) гривень 69 копійок, з утриманням із цієї суми, що підлягає виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів, шляхом безспірного списання таких коштів з відповідного казначейського рахунку суб`єкта владних повноважень Рівненського апеляційного суду КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Д.Є. Махаринець