Справа № 200/12009/21
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 р. Справа№200/12009/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про зобов`язання поновити виплату соціальної допомоги як матері одиначки, малозабезпеченій особі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (надалі - УСЗН, відповідач) про зобов`язання поновити виплату соціальної допомоги як матері одиначки, малозабезпеченій особі.

Просить суд: 1) визнати дії управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо припинення з 01.01.2021 року виплати їй соціальної допомоги як малозабезпеченій особі незаконними; 2) визнати дії управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо припинення з 01.05.2021 року виплати ОСОБА_1 соціальної допомоги як матері одиночки незаконними; 3) зобов`язати управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради поновити ОСОБА_1 з 01.01.2021 року виплату соціальної допомоги як малозабезпеченій особі з виплатою заборгованості вищезазначеної соціальної допомоги з 01.01.2021 року по 30.09.2021 року; зобов`язати управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради поновити ОСОБА_1 з 01.05.2021 року виплату соціальної допомоги як матері одиночки з виплатою заборгованості вищезазначеної соціальної допомоги з 01.05.2021 року по 30.09.2021 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01 травня 2021 року ОСОБА_1 було припинена виплата соціальної допомоги як матері одиночки та як малозабезпеченій особі. Згідно усної відповіді, яку отримала позивач в жовтня 2021 року, виплата вищезазначених соціальних виплат їй була припинена згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 632. Отже, позивач вважає що дії відповідача є незаконними, у зв`язку із чим вона звернулась до суду із даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. Даною ухвалою позивачу було поновлено строк звернення до суду та відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

05 листопада 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити ОСОБА_1 у задоволені її позовних вимог, мотивуючи це тим, що виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям регламентується Законом України від 01.06.2000 року № 1765-ІІІ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», постановою Кабінету Міністрів України № 250 «Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям». Останнє призначення вищезазначеної допомоги ОСОБА_1 на період з 01.07.2020 року по 31.12.2021 року за її зверненням від 10.08.2020 року. Строки призначення допомоги визначено Законом України Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». Згідно ст. 6 вказаного Закону, державна соціальна допомога призначається на шість місяців. Управління не має додатково повідомляти заявників про закінчення строку виплати. Автоматичне продовження допомоги у відповідності до частини 1-2 ст. 15 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», проводиться не управлінням, а згідно доробок програмно-технічного комплексу на рівні держави, розроблених Державним підприємством «Інформаційно-обчислюваний Центр Міністерства соціальної політики України». Інформацію про відсутність цих доробок можливо отримати в цьому Державному підприємстві. За зверненням ОСОБА_1 від 10.12.2019 року призначено допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року на період з 01.06.2020 року по 30.06.2020 року допомогу було продовжено автоматично. Відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 необхідно звернутись до управління з заявою, декларацією і необхідним пакетом документів. Управлінням буде розглянуто призначення допомоги на дітей одиноким матерям з 01.07.2020 року.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , громадянка України ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 22.07.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку, ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради як одержувач допомоги на дітей одиноким матерям.

З 01 травня 2021 року позивачу припинені виплати соціальної допомоги як матері одиночки та як малозабезпеченій особі на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 632.

Дані факти не заперечуються відповідачем.

Таким чином, спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача, щодо припинення виплати позивачу соціальної допомоги як матері одиночки та як малозабезпеченій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одним з видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога на дітей одиноким матерям.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу. Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення. Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Умови призначення і виплати видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлені Порядком призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751).

Згідно із п. 36 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення волі отримувача допомоги за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) зупиняється у разі тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового працевлаштування дитини. У разі припинення дії обставин, передбачених абзацами четвертим - десятим і дванадцятим - чотирнадцятим цього пункту, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин. Виплата допомоги припиняється або зупиняється на підставі поданих обґрунтованих пропозицій органу опіки та піклування за поданням центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженої особи, визначеної виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, до органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ХІ внесено зміни до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», а саме Розділ VIII Прикінцеві положення доповнено пунктом 15-1 у такій редакції: «Установити, що визначені статтею 6 цього Закону строки звернення щодо призначення державної допомоги сім`ям з дітьми продовжуються на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, та один місяць після дати його завершення».

Таким чином, згідно з вищевказаною норми Закону, строки звернення щодо призначення допомоги на дітей одиноким матерям продовжуються на період здійснення заходів щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

Дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» триває.

Посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020 року «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» судом не приймаються, оскільки вказаний нормативно-правовий акт погіршує становище позивачки.

Ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України, зокрема, 1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; 6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем заявлений позов для належного матеріального забезпечення дитини, а відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, право позивача на отримання допомоги одинокій матері є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Суд також вказує на те, що частиною 1-2 статті 15 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», вказане, те, що визначений частиною першою статті 6 цього Закону, строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яким вона була призначена раніше, продовжується без подання необхідних документів на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі заяви та необхідних документів, поданих після закінчення терміну дії зазначених доходів».

Отже, до 30 листопада 2021 року відповідач повинен був ОСОБА_1 нараховувати та виплачувати державну соціальну допомогу як малозабезпеченій особі.

Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка є громадянином України, і перед якою держава Україна має певні зобов`язання, суд вважає, що відповідач протиправно припинив виплату позивачці допомоги на дітей одиноким матерям та допомогу як малозабезпеченій особі, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають задоволенню.

Суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з норм Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно із частинами 1-3статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, а тому усі судові витрати повинні бути стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14, ) про зобов`язання поновити виплату соціальної допомоги як матері одиначки, малозабезпеченій особі - задовольнити повністю.

Визнати дії управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14, ) щодо припинення ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) виплати соціальної допомоги з 01.01.2021 року як малозабезпеченій особі незаконними.

Визнати дії управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14, ) щодо припинення з 01.05.2021 року виплати ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) соціальної допомоги як матері одиночки незаконними.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14, ) поновити ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.01.2021 року виплату соціальної допомоги як малозабезпеченій особі з виплатою заборгованості вищезазначеної соціальної допомоги з 01.01.2021 року по 30.09.2021 року.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14, ) поновити ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.05.2021 року виплату соціальної допомоги як матері одиночки з виплатою заборгованості вищезазначеної соціальної допомоги з 01.05.2021 року по 30.09.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14, ) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Тарасенко