Справа № 280/6094/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Справа № 280/6094/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Стовбур А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП 44118663)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), в якій позивач просить суд стягнути заборгованість з відповідача розмірі 27 790,50 грн., за такими реквізитами:

- отримувач ГУК у Зап.обл/ТГ м.Бердянськ/11010500, , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), номер рахунку UА0008455, код класифікації доходів бюджету 11010500, сума стягнення - 19 560,46 грн.;

- отримувач ГУК у Зап.обл/ТГ м. Бердянськ/21081500, , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0008455, код класифікації доходів бюджету 21081500, сума стягнення - 6 800,00 грн;

- отримувач ГУК у Зап.обл/ТГ м.Бердянськ/11011001, , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UА0008455, код класифікації доходів бюджету 1011001, сума стягнення 1 430,04 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що станом на 19.05.2021 за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 19 560,46 грн., військового збору в розмірі 1 430,04 грн., адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 6 800,00 грн. Платнику податків направлено податкову вимогу про сплату боргу, однак сума податкового боргу самостійно не сплачена. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 21.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 12.08.2021.

Ухвалою суду від 12.08.2021 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 07.10.2021; витребувано від ГУ ДПС у Запорізькій області докази направлення на адресу відповідача податкової вимоги форми "Ф" від 16.09.2016 №1455-17 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

30.08.2021 позивачем надано докази на виконання вимог ухвали суду від 12.08.2021.

Ухвалою суду від 07.10.2021 підготовче засідання відкладено на 28.10.2021.

Ухвалою суду від 23.10.2021 задоволено клопотання представника позивача про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 28.10.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 17.11.2021.

Ухвалою суду від 17.11.2021 відкладено судовий розгляд на 29.11.2021.

Ухвалою суду від 22.11.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

У судове засідання 29.11.2021 учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, заяв або клопотань з процесуальних питань не подали.

Відповідач правом на подання відзиву на позову заяву не скористався, ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана ним 27.07.2021.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи положення частини 9 статті 205 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

На підставі наявних у суду матеріалів встановлено такі обставини.

За даними інтегрованої картки платника податків станом на 19.05.2021 у відповідача наявна заборгованість зі сплати податків і зборів у загальному розмірі 27790,50 грн., а саме: податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 19 560,46 грн.; військового збору в розмірі 1 430,04 грн.; адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 6 800,00 грн., яка виникла з таких підстав:

- відповідачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік №9343899 від 21.01.2019 (термін сплати 21.02.2019), у якій самостійно визначено належне до сплати податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 8041,68 грн. та з військового збору в розмірі 670,14 грн. (з урахуванням наявної переплати залишок несплаченого податкового зобов`язання складає 470,14 грн. );

- відповідачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік №7639225 від 26.01.2020 (термін сплати 20.02.2020), у якій самостійно визначено належне до сплати податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5928,83 грн. та з військового збору в розмірі 494,07 грн.;

- відповідачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020 рік №4865039 від 28.01.2021 (термін сплати 19.02.2021), у якій самостійно визначено належне до сплати податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5589,95 грн. та з військового збору в розмірі 465,83 грн.;

- на підставі висновків акту фактичної перевірки від 21.06.2019 №0313/08/01/ НОМЕР_2 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.07.2019, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій у розмірі 6800,00 грн. у зв`язку з порушенням ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнові їх виробів». Податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримано ним 20.07.2019.

Контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми «Ф» №1455-17 від 16.09.2016, відповідно до якої загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 станом на 15.09.2016 становить 6697,32 грн., у тому числі, 29,15 грн. - основні платежі, 6538,25 грн. штрафні санкції, 129,92 грн. пеня.

Згідно наданих позивачем письмових доказів, податкова вимога форми «Ф» №1455-17 від 16.09.2016 направлена на адресу відповідача 18.04.2020.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 19 560,46 грн., військового збору в розмірі 1 430,04 грн., адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 6 800,00 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом на виконання наданих Податковим кодексом України (далі - ПК України) повноважень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку і сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

У силу п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 ст.56 ПК України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у встановлені ПК України строки відповідачем не сплачено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 19 560,46 грн. та військового збору в розмірі 1 430,04 грн., які самостійно визначені ним в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2018-2020 роки.

Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.58.2 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 15.07.2019, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій у розмірі 6800,00 грн. у зв`язку з порушенням ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнові їх виробів», отримано платником податків 20.07.2019.

Податкове повідомлення-рішення відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку оскаржені не були, доказів протилежного суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що визначене таким податковим повідомленням-рішенням грошове зобов`язання є узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

У відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України (в редакції станом на дату формування податкової вимоги форми «Ф» №1455-17 від 16.09.2016) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з п.59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п.59.4 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст.59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що сформована контролюючим органом податкова вимога форми «Ф» №1455-17 від 16.09.2016 була направлена на адресу відповідача лише 18.04.2020, тобто майже через 3,5 роки після її формування.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи не надано належних доказів вручення відповідачу податкової вимого форми «Ф» №1455-17 від 16.09.2016, оскільки з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.48), наданої позивачем до матеріалів справи, неможливо встановити дату направлення поштової кореспонденції, а також зміст поштового відправлення (тобто не підтверджено направлення саме податкової вимоги форми «Ф» №1455-17 від 16.09.2016); крім того, допис номеру рекомендованого поштового відправлення здійснений від руки (на відміну від номеру рекомедованого повідомлення про вручення поштового відправлення, який сформаний та відображений у вигляді штрих-коду); також необхідно звернути увагу, що вручення такого поштового віправлення відбулось шляхом опущення в поштову скриньку адресата, що є свідченням того, що вручення фактично не відбулось.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 102.2 ст. 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо:

102.2.1. податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано;

102.2.2. посадову особу платника податків (фізичну особу платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п.102.4 ст.102 ПК України).

Таким чином, в разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, а відтак у податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Отже, судом встановлено, що хоча податковий орган і сформував податкову вимогу, однак у строк більше 1095 днів не вчиняв дій щодо стягнення такого податкового боргу та не направив її на адресу платника податку, а тому правові наслідки виникнення податкового боргу, визначеного такою податковою вимогою, вичерпані.

Суд також зауважує, що з огляду на дату виникнення податкового боргу, визначену в податковій вимозі форми «Ф» №1455-17 від 16.09.2016 (15.09.2016), строк 1095 днів всплив 15.09.2019, тобто до початку запровадження на території України карантину, пов`язаного зі запобіганням поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та, відповідно, до набуття чинності положеннями абзацу 10 п.52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України щодо зупинення перебігу строків давності, передбачених статтею 102 ПК України.

Таким чином, контролюючий орган мав обов`язок сформувати та направити на адресу платника податків нову податкову вимогу з актуальною інформацією про факт виникнення грошового зобов`язання, розмір податкового боргу, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк тощо, однак такого обов`язку не виконав, у зв`язку з чим допустив порушення вимог статті 59 ПК України.

Відповідно до п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Оскільки контролюючим органом не доведено належними та допустимими доказами факт належного виконання обов`язку, передбаченого статтею 59 ПК України, суд дійшов висновку, що звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу платника податків є передчасним, а тому на теперішній час підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність підстав для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

З урахуванням положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 205, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП 44118663) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 30.11.2021.

Суддя М.О. Семененко