Справа № 540/3896/21
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3896/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог

02.08.2021 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ), інтереси якого представляє адвокат Бурлай Дмитро Валерійович ( далі - представник позивача) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та скасувати рішення № 57 від 23.06.2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області включити до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 06.02.1985 по 05.07.1986 року на виробничому об`єднанні " Орджонекідзевугілля " та призначити з 16.07.2021 року ОСОБА_1 пенсію за віком.

ІІ. Позиція позивача, заперечення відповідача

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.06.2021 року звернувся до відділу обслуговування громадян №4 управління обслуговування громадян ГУ ПФУ України в Херсонській області з заявою на призначення пенсії за віком, до якої додав також трудову книжку НОМЕР_1 від 05.04.1980 р. Проте, оскаржуваним рішенням № 57 від 23.06.2021 року відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу 28 років, не зарахувавши при цьому до загального стажу період роботи позивача з 06.02.1985 по 05.07.1936 на виробничому об`єднанні " Орджонікідзевугілля", у зв`язку з розбіжностями у запису трудової книжки (запис №8) щодо дати наказу та дати прийняття позивача на роботу. При цьому, надати запропоновану відповідачем підтверджуючу довідку позивач позбавлений можливості внаслідок знаходження вказаного підприємства на тимчасово-окупованій території. Позивач вказує, що відповідачем не обґрунтовано покладено тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, на позивача, оскільки неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. З огляду на викладене, рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком винесено не на підставі норм чинного законодавства.

27.08.2021 року відповідачем надано до суд відзив на позов, яким просить відмовити у задоволенні позову, оскільки рішення №57 від 23.06.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є правомірним. Так, відповідач вказує, що за наданими документами та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу до страхового стажу зараховано 26 років 8 місяців 25 днів. При цьому, до загального стажу не зараховано період роботи позивача з 06.02.1985 (наказ № 17-к від 22.04.1985) по 05.07.1986 (наказ №743 від 16.07.1986) на виробничому об`єднані "Орджонікідзевугілля", оскільки містяться розбіжності в місяці на прийнята та наказу (порушені вимоги Інструкції) та для зарахування зазначеного періоду необхідно надати підтверджуючу довідку, видану, на підставі первинних документів (накази, відомості про нарахування заробітної плати, картка форми Т-2), підприємством, на якому працював позивач.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 09.08.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

16.06.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до відділу обслуговування громадян №4 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058-IV " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " ( далі - Закон №1058-IV) та надав такі документи:

- трудову книжку НОМЕР_1 від 05.04.1980,

- диплом про навчання серія НОМЕР_2 від 28.02.1980,

- архівну довідку Нововоронцовської селищної ради Херсонської області від 10.06.2021 №08-09/319,

- довідку Нововоронцовсько-Високопільського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.06.2021 № 52 про періоди військової служби,

- довідку СТОВ "Дніпро" від 23.05.2021 №83 про встановлений мінімум та кількість вироблених трудоднів ( а.с. 34, 39 зворотня сторона )

23.06.2021 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України № 1058-IV " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 27 років, яке вмотивовано відсутністю права на пенсію ( а.с.52).

02.07.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом за № 2100-0301-8/31227 повідомило позивача, що у зв`язку з відсутністю страхового стажу 28 років прийнято рішення № 57 від 23.06.2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, роз`яснено, що до загального стажу не зараховано період роботи з 06.02.1985 (наказ № 17-к від 22.04.1985) по 05.07.1986 (наказ №743 від 16.07.1986) на виробничому об`єдннні "Орджонікідзевугілля", оскільки містяться розбіжності в місяці на прийнята та наказу (порушені вимоги Інструкції). Для зарахування зазначеного періоду необхідно надати підтверджуючу довідку, видану, на підставі первинних документів (накази, відомості про нарахування заробітної плати, картка форми Т-2), підприємством, на якому працював позивач, як це передбачено пунктом 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 . (а.с. 6, 53)

Вважаючи дії та рішення ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частинами 1, 2 ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до Конституції України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій гарантує всім непрацездатним громадянам України Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII. (Закон України № 1788-XII), яким передбачено, зокрема,

- громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом ( частина 1 ст. 1 цього Закону);

- до стажу роботи зараховується, зокрема, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України . ( стаття 62 цього Закону).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон України № 1058-IV), зокрема, -

- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок ( перший частини ч.1 ст. 24 цього Закону););

- страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. ( перший частини ч. 2 ст. 24 цього Закону);

- періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. ( абзац перший частини 4 ст. 24 цього Закону);

- особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021року по 31 грудня 2021 року - не менше 26 років; ( абзац другий частини 1 ст. 26 цього Закону);

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. ( частина перша ст. 44 цього Закону);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. ( частина третя статті 44 цього Закону);

- пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. ( абзац другий пункту 1 частини першої статті 45 цього Закону);

- документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. ( частина п`ята статті 45 цього Закону).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції чинній на момент звернення за призначенням пенсії), яким передбачено, зокрема, -

- звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. ( пункт 1.6 Порядку № 22-1);

- днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону. ( пункт 1.7 Порядку № 22-1)

- орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). ( пункт 4.1. Порядку № 22-1);

- при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі. ( пункт 4.2. Порядку № 22-1)

- не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2. цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. ( абзац перший пункту 4.3 Порядку № 22-1).

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабміну України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, зокрема,

- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами ( пункт 1 Порядку№ 637);

- за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків. ( пункт 3 Порядку№ 637).

- за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. ( пункт 18 Порядку № 637).

VI. Оцінка суду

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади. Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку та право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

При цьому, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, або необхідних відомостей у ній, для підтвердження трудового стажу приймаються інші уточнюючі документи, зокрема: дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; довідки; виписки із наказів; особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати; посвідчення; характеристики; письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 08 травня 2018 року у справі № 559/484/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 686/19477/16.

Згідно з статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року по справі №677/277/17.

Як встановлено судом, висновок ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області про відсутність у ОСОБА_1 необхідного страхового стажу роботи відповідно до ст. 26 Закон України № 1058-IV вмотивований єдиною підставою, а саме, не зарахуванням до його страхового стажу період роботи з 06.02.1985 по 05.07.1986, оскільки у трудовій книжці в записі № 8 містяться розбіжності в місяці на прийняті та місяці наказу (порушені вимоги Інструкції).

Разом з тим, суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки, зокрема, у разі недотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Крім того, слід зазначити, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 6 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Як вбачається із записів трудової книжки у період з 06.02.1985 по 05.07.1986 року позивач працював на виробничому об`єднанні " Орджонекідзевугілля ". ( а.с. 9)

При цьому, запис під № 8 містить дату - " 06.02.1985 ", зміст запису мовою оригіналу " Принят уч. проходчика... подземным с полным рабочим днем в шахте. Прошел курс обучения про профессии проходчика ... с 06.II.85 по 23.IV.85 с отрывом от производства ", підстава - наказ № 17-К від 22.04.1985 р.

Наступний запис під № 9 містить дату " 23.04.1985", зміст запису мовою оригіналу " переведен проходчиком 5 р. - подземным", підстава - наказ № 22.

Відтак, зі змісту вказаних записів вбачається, що у період з 06.02.1985 по 23.04.1985 позивач проходив навчання з відривом від виробництва та 23.04.1985 переведений проходчиком 5 розряду, що пояснює розбіжності між датою запису № 8 " 06.02.1985" та датою прийняття наказу № 17-к від 22.04.1985.

Крім того, будь-яких записів, які б переривали цей період роботи трудова книжка позивача не містить, достовірність записів у ній підприємством не заперечується.

Записи у трудовій книжці позивача є чіткими, зрозумілими, виправлень не містять, мають штампи вищезазначеного підприємства з підписами відповідних осіб, а також посилання на накази підприємств, на підставі яких позивача призначено і звільнено з посади.

Щодо пропозиції відповідача в оскаржувану рішенні надати позивачу підтверджуючу довідку, видану підприємством, на якому він працював, то приймаючи до уваги інформацію позивача щодо розташування ВО " Орджонекідзевугілля " на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях суд вказує про таке.

Відповідно до пункту 17-1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабміну України від 12.08.1993 № 637 у разі коли в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях або їх правонаступниках, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, стаж роботи, який дає право на пенсію, зараховується у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.

Водночас, відповідач всупереч вказаній нормі Порядку № 637 запропонував позивачу надати підтверджуючу довідку відповідно до іншого Порядку № 22-1.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що при розгляді заяви позивача про призначення пенсії від 16.06.2021 року ГУ ПФУ в Херсонської області не враховано вищевикладені положення чинного законодавства та передчасно відмовлено позивачу в призначені пенсії, а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у зарахуванні до загального стажу період роботи позивача з 06.02.1985 по 05.07.1986 року на виробничому об`єднанні " Орджонекідзевугілля " є протиправними, а відтак рішення ГУ ПФУ в Херсонської області № 57 від 23.06.2021 підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача зобов`язати ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням стажу роботи періоду його роботи з 06.02.1985 по 05.07.1986 року на виробничому об`єднанні " Орджонекідзевугілля ", то суд вказує про таке.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Тобто, саме Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати. Тобто, безпосередньо органи Пенсійного фонду мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, зокрема прийняття відповідного рішення, оскільки прийняттю такого рішення передує дослідження та аналіз відповідного стажу роботи особи, що звернулася за призначенням пенсії; перевірка та оцінка наданих доказів на предмет їх прийнятності та достатності.

Крім того у даному спорі суд не обраховує стаж роботи позивача, що виключає можливість зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію, оскільки в межах розгляду даної адміністративної справи судом не досліджувалось питання наявності у позивача загального трудового стажу, а обов`язковою передумовою для призначення є наявність, як правило, відповідного стажу роботи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи, що призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2021 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058-IV " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію позивачу, висловлено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

У силу положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевказане, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком не підлягають задоволенню.

VII. Висновок суду

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішення, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, при звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., що підтверджується платіжним документом від 28.07.2021 р. №0.0..1.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вказує, оскільки за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 454,00 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адмінітративний позов ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження 730036, м. Херсон, вул. 28-ї Армії, буд. 6, ) про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та скасувати рішення №57 від 23.06.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 06.02.1985 по 05.07.1986 року на виробничому об`єднанні " Орджонекідзевугілля ".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження 730036, м. Херсон, вул. 28-ї Армії, буд. 6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від16.06.2021 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058-IV " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 454,00 ( чотириста п`ятдесят чотири грн.00 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 112010200