Справа № 480/10536/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця Андрія Тарасовича (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною постанову Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця Андрія Тарасовича про закінчення виконавчого провадження №66635170 від 01.10.2021 р. та скасувати її;
- зобов`язати Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 01.10.2021 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 66635170. Підставою закінчення виконавчого провадження зазначено заяву Міністерства оборони України про виконання рішення суду та витяг з протоколу від 13.09.2021 року № 139 про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги. Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою державного виконавця та вважає її такою, що порушує її законні права, свободи та інтереси, оскільки боржником не було виконане рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП № 66635170.
На виконання вимог суду представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що державним виконавцем не порушено вимоги Закону, а підстави для винесення рішення про визнання протиправною та скасування постанови від 01.10.2021 року про закінчення виконавчого провадження, відсутні, оскільки на виконання рішення суду від 28.01.2021 року по справі №480/6738/20, Міністерством оборони України повторно розглянуто заяву позивача та додані документи, за результатами розгляду яких прийнято рішення про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, що підтверджується витягом з протоколу від 13.09.2021 (а.с. 44-46).
Представником Міністерства оборони України було надано суду пояснення щодо позову, в яких заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що Міністерством оборони України було виконано рішення суду від 28.01.2021 року по справі №480/6738/20 (а.с. 47-49).
В подальшому позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву (а.с. 52).
Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином ( а.с. 104).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебував на виконанні виконавчий лист, виданий Сумським окружним адміністративним судом 03.08.2021 року по справі № 480/6738/20, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 66635170 щодо зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та додані документи та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб на підставі нового висновку ЦВЛК ЗСУ №3212 від 15.11.2019 про пов`язаність смерті ОСОБА_3 з виконанням обов`язків військової служби з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату загибелі - 18.10.2015. Зазначене підтверджується копією виконавчого провадження наданої суду представником відповідач (а.с. 53-85).
01.10.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 4-5, 60-61). Підставою закінчення виконавчого провадження зазначено заяву боржника від 20.09.2021 року та витяг з протоколу від 13.09.2021 року про розгляд заяви стягувача та доданих документів за результатами розгляду яких прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Не погодившись з винесеною постановою про закінчення виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
При цьому ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
За приписами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
З матеріалів справи суд вбачає, що підставою для винесення оскаржуваної постанови від 01.10.2021 слугувала заява Міністерства оборони України від 30.08.2021 року (а.с. 59) та витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.09.2021 року № 139, затвердженого Міністром оборони України 13.09.2021 року, відповідно до якого, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року по справі № 480/6738/20 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 року було розглянуто документи ОСОБА_1 та прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги (а.с. 8, 59 (зворотній бік).
Отже на виконання рішення суду Міністерством оборони України було повторно розглянуто заяву позивача, за результатами розгляду якої прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Тобто фактично Міністерством оборони України було вчинено дії по виконанню рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року по справі № 480/6738/20. При цьому суд зазначає, що у державного виконавця відсутні повноваження щодо оцінки рішення органів владних повноважень, прийнятих на виконання рішення суду.
А відтак, враховуючи, що державного виконавця було проінформовано про виконання рішення суду, дії державного виконавця з винесення постанови про закриття виконавчого провадження, є правомірними та такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, яка містила би вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.
Крім того суд зазначає, що у разі незгоди позивача з рішенням про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, прийнятим Міністерством оборони України за результатами повторного розгляду заяви та доданих до неї документів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 має право на звернення до суду в загальному порядку шляхом подання відповідного позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця Андрія Тарасовича, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправною та скасування постанови Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця Андрія Тарасовича про закінчення виконавчого провадження №66635170 від 01.10.2021 р. та зобов`язання Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек