Справа № 420/6284/19
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 420/6284/19

адміністративне провадження № К/9901/40324/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу Фонду Державного майна України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 420/6284/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України, оформленого протоколом №114 від 26 вересня 2019 року в частині зобов`язання ОСОБА_1 пройти програму підвищення кваліфікації за напрямком «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності» за спеціалізацією 2.1. «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів (крім прав на об`єкти інтелектуальної власності)» та за напрямком «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» за спеціалізацією 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них», а також в частині попередження ОСОБА_1 про те, що якщо він до 01 листопада 2019 року не виконає рішення Екзаменаційної комісії в частині проходження навчання за програмою підвищення кваліфікації, то на розгляд Екзаменаційної комісії буде винесено питання щодо позбавлення кваліфікаційного свідоцтва (кваліфікаційного документа) оцінювача (його анулювання) за відповідною спеціалізацією.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року адміністративний позов - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України, оформлене протоколом №114 від 26 вересня 2019 року, в частині зобов`язання ОСОБА_1 позачергово пройти навчання за програмою підвищення кваліфікації за напрямком «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності» за спеціалізацією 2.1. «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів (крім прав на об`єкти інтелектуальної власності)» та за напрямком «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» за спеціалізацією 1.1 «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них», а також в частині попередження ОСОБА_1 про те, що якщо він до 01 листопада 2019 року не виконає рішення Екзаменаційної комісії в частині проходження навчання за програмою підвищення кваліфікації, то на розгляд Екзаменаційної комісії буде винесено питання щодо позбавлення кваліфікаційного свідоцтва (кваліфікаційного документа) оцінювача (його анулювання) за відповідною спеціалізацією. Стягнуто з Фонду Державного майна України на користь ОСОБА_1 суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №420/6284/19, у розмірі 7306,00 грн.

Не погодившись з судовими рішеннями, Фонд Державного майна України, 22 листопада 2021 направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 420/6284/19.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі, як підставу касаційного оскарження судових рішень зазначено відсутність правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертою статті 328 КАС України), а саме:

- щодо застосування пункту 4 розділу IV Положення про порядок роботи Екзаменаційної комісії, затверджене наказом Фонду державного майна України від 13 листопада 2002 року №1997 (застосування даної норми, як переліку підстав для прийняття рішення про зобов`язання пройти підвищення кваліфікації оцінювачем);

- щодо застосування пункту 10 розділу IV Положення про порядок роботи Екзаменаційної комісії, затверджене наказом Фонду державного майна України від 13 листопада 2002 року №1997 (стосовно дискреційності повноважень Екзаменаційної комісії фонду; стосовно підстав для призначення чергового та позачергового проходження навчання за програмою підвищення кваліфікації оцінювачем).

Також скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновку щодо застосування статті 124 Конституції України, статей 2, 4, 5, 19 КАС України у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 15 липня 2014 року по справі №21-273а14, від 03 лютого 2015 по справі № 21-617а14, від 12 квітня 2017 по справі №П/800/589/16.

Втім, як встановлено судом з оскаржуваних судових рішень, підставою для задоволення позову в першу чергу слугував висновок судів …що позивача, в даному випадку, не було своєчасно та належним чином повідомлено про дату та час засідання Екзаменаційної комісії, яке відбулось 26.09.2019р., що, в свою чергу, позбавлено його можливості надати свої усні та письмові пояснення з порушених питань, а також бути присутнім на засідання.

Належних та достатніх доказів надіслання ОСОБА_1 відповідного повідомлення (у тому числі засобами поштового зв`язку) Фондом державного майна України надано не було.

Проте, скаржник у касаційній скарзі не навів підстав для оскарження судових рішень та їх обґрунтувань саме в контексті зробленого судами висновку про не повідомлення позивача про дату та час засідання Екзаменаційної комісії, яке відбулось 26 вересня 2019 року.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 № 460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Фонду Державного майна України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 420/6284/19 - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Г. Стрелець