Справа № 540/5155/21
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
01 грудня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/5155/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10.11.2021р., ухваленим за результатами розгляду справи №540/5155/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі позивачі) до Херсонської міської ради (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, вирішено:

- визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської міської ради №64 від 26.01.2021р. в частині відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 516 кв. м., по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Херсонської міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Херсонської міської ради на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення винесено у порядку письмового провадження.

18.11.2021р. представником позивачів до суду подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення. Мотивуючи наведену заяву, представник зазначає, що в ході розгляду означеної справи він подавав до суду заяву про уточнення позовних вимог від 18.10.2021р., в якій просив зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання позивачам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 516 кв. м., по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка). Проте, при ухваленні судом рішення 10.11.2021р., означена позовна вимога залишилась не розглянутою, рішення по ній відсутнє.

За наведених обставин, представник у поданій заяві просить вирішити наведене питання з винесенням додаткового рішення.

Згідно приписів ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою суду від 19.11.2021р. прийнято до розгляду заяву представника позивачів про ухвалення додаткового судового рішення у справі. Заяву вирішено розглядати без виклику сторін до судового засідання (у порядку письмового провадження). Запропоновано Херсонській міській раді подати у дводенний строк з моменту отримання даної ухвали до суду пояснення щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

25.11.2021р. представником відповідача до суду подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Зі змісту заперечення слідує, що представник міської ради заперечує проти стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивачів витрат на правничу допомогу адвоката.

Отже, дослідивши подане заперечення, суддя дійшов висновку про його безпідставність, адже доводи представника відповідача не мають ніякого відношення до заяви представника позивачів про ухвалення додаткового рішення, так як не вказують на необґрунтованість вимоги щодо зобов`язання відповідача надати позивачам дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки.

Дослідивши на предмет правомірності заяву про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Так, предметом розгляду у справі за №540/5155/21 була правомірність прийнятого Херсонською міською радою рішення на 4 сесії 8 скликання від 26.01.2021р. №64, яким позивачам відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 516 кв. м., по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, які додаються до клопотання позивачів від 17.06.2020 року, на підставі ст. 123 ЗК України.

Означене рішення визнано протиправним та скасовано рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10.11.2021р. з огляду на те, що у рішенні міської ради не наведено жодної із вимог ст. 123 ЗК України, та зі змісту вказаного рішення незрозуміло, наявність яких саме обставин стало підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Наведені обставини, на думку суду, свідчили на користь висновку про прийняття відповідного рішення з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку із чим останнє не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним.

Щодо вимоги позивачів про зобов`язання міської ради надати їм дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, суд виходить з наступного.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

З огляду на наведене, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У даній справі, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано положеннями ЗК України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу надати дозвіл або не надати (відмовити). Згідно з законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22.12.2018р. у справі №804/1469/17, від 14.08.2019р. у справі №0640/4434/18, від 12.09.2019р. у справі №0640/4248/18 та від 28.11.2019р. по справі №803/1067/17.

Щодо ефективності обраного позивачами способу захисту, варто зазначити, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивачів, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

Так як обставинами справи не підтверджено, що відповідачем здійснена повна перевірка наявності чи відсутності підстав для надання позивачам дозволу на розроблення проекту землеустрою, то наразі відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати відповідний дозвіл.

Підсумовуючи наведене, суддя вважає, що хоч і повноваження міської ради щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою у даному випадку не є дискреційними, проте належним способом захисту, відновлення прав позивачів за даних фактичних обставин, необхідно визнати саме зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачів про надання їм відповідного дозволу.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 10.10.2019р. по справі №814/1959/17 та від 28.11.2019р. по справі №803/1067/17, яка згідно ч. 4, 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень та враховується іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги вже прийняте судом рішення від 10.11.2021р. та необхідність ефективного захисту прав та інтересів позивачів що ґрунтується на чинному законодавстві України, суд вважає необхідним здійснити такий захист шляхом зобов`язання відповідача на найближчій сесії розглянути клопотання позивачів від 17.06.2020р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 516 кв. м., по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, які додаються до клопотання, з урахуванням висновків суду, наведених у судовому рішенні, ухваленому 10.11.2021р. по справі №540/5155/21.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 241, 247, 252 КАС України, суддя

вирішив:

Заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, задовольнити частково.

Зобов`язати Херсонську міську раду розглянути на найближчій сесії клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 516 кв. м., по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, які додаються до клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 17.06.2020 року, із урахуванням висновків, наведених у рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року, ухваленому за результатами розгляду справи №540/5155/21.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 109020100