Справа № 465/8546/20
Суддя: Дзеньдзюра С. М.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі судового засідання Ільчишин З.Р.

за участю представника позивача Поліщука Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого сержанта поліції Пікулика Володимира Степановича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого сержанта поліції Пікулика Володимира Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 3586102 від 22 грудня 2020 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до постанови серії ЕАК № 3586102 від 22 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення інспектор Управління патрульної поліції у м. Львові наклав на позивача штраф за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Суть правопорушення полягає в тому, що 22 грудня 2020 року об 11 год. 20 хв., керуючи автомобілем BMW 320 д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 користувався засобом зв`язку (мобільним телефоном), чим порушив вимоги п. 2.9 д ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. З даною постановою він не погоджується в повному обсязі, оскільки вважає що ним не було вчинено діяння, яке підпадає під ознаки ч.2 ст.122 КУпАП, складу правопорушення в його діях немає, а постанова являється незаконною, оскільки поліцейським не було надано жодного доказу його правопорушення, просить постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задоволити в повному обсязі. Зазначив, що складена постанова є незаконною, не підтверджена доказами, оскільки ОСОБА_1 не вчиняв даного адміністративного правопорушення.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно повідомлялись про час та місце розгляду справи, відзив на позов до суду не надали.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серії ЕАК № 3586102 від 22 грудня 2020 року інспектором УПП у Л/о старшим сержантом поліції Пікулик В.С. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У постанові зазначено, що 22 грудня 2020 року об 11 год. 20 хв., керуючи автомобілем BMW 320 д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 користувався засобом зв`язку (мобільним телефоном), чим порушив вимоги п. 2.9 д ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Положенням ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р.«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням наведеного вище, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 22 грудня 2020 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задоволити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 3586102 від 22 грудня 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 139, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого сержанта поліції Пікулика Володимира Степановича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задоволити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 3586102 від 22 грудня 2020року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в користь ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівський області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, , місце знаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19;

Відповідач: Інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старший сержант поліції Пікулик Володимир Степанович, місце праці: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Дзеньдзюра С.М.