Справа № 640/24772/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року м. Київ № 640/24772/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Олійник К.С., за результатами відкритого судового засідання в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1

до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального

міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

у судове засідання сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі - відповідач ), адреса: 04208, місто Київ, проспект Гонгадзе, будинок 5-Б, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. щодо ненаправлення копії Постанови про зняття арешту з коштів ОСОБА_1 від 30 червня 2021 року у виконавчому провадженні № 58938603 на виконання до АБ «УКРГАЗБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи 23697280), як до органу (установи), якому була надіслана постанова про арешт коштів боржника, що призвело до не зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунку ОСОБА_1 в АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Подільський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії, а саме - направити копію Постанови про зняття арешту з коштів ОСОБА_1 від 30 червня 2021року до АБ «УКРГАЗБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи 23697280) для зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунку ОСОБА_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», рахунок № НОМЕР_1 .

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність бездіяльності державного виконавця щодо ненаправлення копії постанови про зняття арешту з коштів позивача, у виконавчому провадженні, що призвело до не зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунку позивача.

Керуючись викладеним, вважаючи бездіяльність державного виконавця щодо ненаправлення копії постанови про зняття арешту з коштів позивача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Станом на момент винесення судом даного рішення на адресу суду не надходило від відповідача відзиву на позовну заяву з невідомих суду причин.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, судом враховано, що відповідач із заявою про продовження строку для надання відзиву до суду не звертався, про неможливість його подання з об`єктивних причин - клопотання не подавав. Враховуючи необхідність розгляду справи протягом розумного строку, а також враховуючи те, що відповідач жодних заяв та клопотань в цій справі не подавав, будучи обізнаним про її розгляд, суд дійшов висновку про можливість винесення судового рішення у справі на підставі наявних доказів.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомляли суд.

При цьому, суд звертає увагу на те, що дана категорія справ передбачає скорочені строки розгляду та особливості, передбачені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 1 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтею 287 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Згідно частини 2 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб - порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Згідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наявні у справі матеріали, наявність підтвердження належного повідомлення сторін, а також той факт, що дана категорія справ передбачає скорочені строки розгляду та особливості, при цьому позивач мав можливість подати всі необхідні докази та пояснення через канцелярію суду або засобами поштового зв`язку, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті, враховуючи скорочений, десятиденний строк, на розгляд цієї категорії справ.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, заслухавши пояснення сторін, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та проти чого не заперечували сторони, ОСОБА_1 у 2008 році була придбана квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 44,20 кв.м. за рахунок кредитних коштів, отриманих від ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК». Відповідно до іпотечного договору - зазначена квартира виступила предметом іпотеки.

28 травня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження № 43446958 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» боргу у розмірі 2 107 688,22 грн, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,20 кв.м., що підтверджується Постановою про відкриття виконавчого провадження № 43446958 від 28 травня 2014 року, прийнятою державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Кареліною І.О.

Надалі, 14 серпня 2019 року було закінчено виконавче провадження № 43446958 у зв`язку з його повним фактичним виконанням, а саме - іпотекодержателем задоволено забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,20 кв.м., що підтверджується Постановою про закінчення виконавчого провадження № 43446958 від 14 серпня 2019 року, прийнятою державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінським В.А. (т. 1, а.с. 10-10зворот)

19 квітня 2019 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінським Вячеславом Андрійовичем було відкрито виконавче провадження № 58938603 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 210 768,82 грн, на користь Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві на виконання Постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 18 лютого 2019 року, прийнятої в межах виконавчого провадження № 43446958.

Надалі, 18 травня 2020 року було накладено арешт на кошти боржника у виконавчому провадженні № 58938603 на підставі Постанови про арешт коштів боржника, прийнятої державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Харитоненко К.В.

У червні 2020 року ОСОБА_1 було в повному обсязі сплачено борг у виконавчому провадженні № 58938603, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції № 0.0..1 від 24 червня 2021 року. (т. 1, а.с. 12).

На підставі викладених вище обставин, 30 червня 2021 року державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко Катериною Вікторівною було прийнято Постанову про зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № 58938603, якою постановлено:

«…Зняти арешт з усіх рахунків, що належать боржнику ОСОБА_1 . Копії постанови направити на виконання до органу (установи), якому була надіслана постанова про арешт коштів боржника та сторонам виконавчого провадження».

02 липня 2021 року державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко Катериною Вікторівною було закінчено виконавче провадження № 58938603 у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавче провадження № 58938603 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 210 768,82 грн, та постановлено:

«Виконавче провадження з примусового виконання Постанови № 43446958 від 18 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві виконавчого збору у розмірі 210 768,82 грн - ЗАКІНЧИТИ.

…Припинити чинність арешту майна боржника, накладений постановою про арешт майна від 26 червня 2019 року та постановою від 18 травня 2020 року № 58938603 та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.»

В свою чергу, з аналізу пояснень зазначених позивачем вбачається, що 30 серпня 2021 року позивачу стало відомо від АБ «УКРГАЗБАНК», що з його банківського рахунку в АБ «УКРГАЗБАНК» не було знято арешт, накладений на підставі Постанови державного виконавця від 18 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 58938603.

З довідки АБ «УКРГАЗБАНК» наявної в матеріалах справи № 5-53/1545/2021 від 30 серпня 2021 року вбачається, що на банківський рахунок ОСОБА_1 у валюті гривня № НОМЕР_1 станом на 30 серпня 2021 року накладено арешт відповідно до постанови Подільского РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 18 травня 2020 року (ВП № 58938603).

Керуючись викладеними вище обставинами та не погоджуючись з протиправною бездіяльністю державного виконавця щодо ненаправлення Постанови про зняття арешту з коштів позивача, останній звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, як вже було встановлено судом вище, 30 червня 2021 року державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко Катериною Вікторівною було прийнято Постанову про зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № 58938603, якою постановлено:

«…Зняти арешт з усіх рахунків, що належать боржнику ОСОБА_1 . Копії постанови направити на виконання до органу (установи), якому була надіслана постанова про арешт коштів боржника та сторонам виконавчого провадження».

Частиною 5 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» чітко встановлено, що постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

В свою чергу, відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки АБ «УКРГАЗБАНК» № 5-53/1545/2021 від 30 серпня 2021 року вбачається, що на банківський рахунок ОСОБА_1 у валюті гривня № НОМЕР_1 станом на 30 серпня 2021 року накладено арешт відповідно до постанови Подільского РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 18 травня 2020 року (ВП № 58938603).

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з приписів вимог чинного законодавства та беручи до уваги, що відповідачем під час розгляду даної справи не було надано до суду належних та допустимих доказів того, що останнім були вчинені відповідні дії, передбачені частиною 5 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» щодо надсилання в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника, постанови про зняття арешту з коштів боржника, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та про наявність в даній справі протиправної бездіяльності державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо ненаправлення такої постанови.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Таким чином, з урахуванням встановлення вище протиправної бездіяльності відповідача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, з урахуванням приписів Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язати Подільський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії, а саме - направити копію Постанови про зняття арешту з коштів ОСОБА_1 від 30 червня 2021року до АБ «УКРГАЗБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи 23697280) для зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунку ОСОБА_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Згідно з частини 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування не виконано та не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 816,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 1 816,00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. щодо ненаправлення копії Постанови про зняття арешту з коштів ОСОБА_1 від 30 червня 2021 року у виконавчому провадженні № 58938603 на виконання до АБ «УКРГАЗБАНК», як до органу (установи), якому була надіслана постанова про арешт коштів боржника, що призвело до не зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунку ОСОБА_1 в АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 .

3. Зобов`язати Подільський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 04208, місто Київ, проспект Гонгадзе, будинок 5-Б, ) вчинити дії, а саме - направити копію Постанови про зняття арешту з коштів ОСОБА_1 від 30 червня 2021 року до АБ «УКРГАЗБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи 23697280) для зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунку ОСОБА_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», рахунок № НОМЕР_1 .

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Подільський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 04208, місто Київ, проспект Гонгадзе, будинок 5-Б, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому частиною 1 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому статтями 292, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова