Справа № 440/11706/21
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/11706/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Машівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Машівської селищної ради про:

- визнання протиправним та скасування рішення десятої позачергової сесії Машівської селищної ради восьмого скликання №399/10-VІІІ від 10 серпня 2021 року "Про розгляд заяви ОСОБА_2 " ;

- зобов`язання Машівської селищної ради надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Машівської селищної ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту /а.с.1-8/.

Позов обґрунтований тим, що позивач звернулася до Машівської селищної ради із заявою від 10 червня 2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Машівської селищної ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту. Рішенням десятої позачергової сесії Машівської селищної ради восьмого скликання №399/10-VІІІ від 10 серпня 2021 року "Про розгляд заяви ОСОБА_2 " вирішено, що рішення не прийнято. З вказаним рішенням позивач не погоджується та вважає його протиправним, оскільки у ньому не наведено обґрунтованих підстав чи мотивів для його прийняття прийняття такого рішення не передбачено положеннями Земельного кодексу України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 20-22/ зазначив, що заява позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства була розглянута 10 серпня 2021 року на пленарному засіданні позачергової сесії. Відповідно до протоколу поіменного голосування проект рішення "Про розгляд заяви ОСОБА_2 " не набрав більшості голосів депутатів від загального складу Ради, а тому рішення по даному проекту не було прийнято, про що зазначено в протоколі та в резолютивній частині оскаржуваного рішення. Оскаржуваним рішенням позивачу не було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, про що зазначає позивач в позовній заяві.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12, статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Враховуючи положення статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення строку розгляду справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернулася до Машівської селищної ради із заявою від 10 червня 2021 року (вх.№07-11/22 від 30 червня 2021 року) /а.с. 24-27/, в якій просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Кошманівської сільської ради Полтавської області. До вказаної заяви додала копії паспорта, ідентифікаційного номера та графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до результатів відкритого поіменного голосування пленарного засідання десятої позачергової сесії Машівської селищної ради восьмого скликання від 10 серпня 2021 року з питання 399 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » /а.с. 23/ проголосувало 17 депутатів ради «за» - 1, «проти» - 5, а «утримались» - 11, у зв`язку з чим рішення не прийнято.

Рішенням десятої позачергової сесії Машівської селищної ради восьмого скликання від 10 серпня 2021 року №399/10-VІІІ «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » /а.с. 28/, керуючись статтями 12, 33, 81, 116, 121, 122 Земельного кодексу України, Законом України «Про особисте селянське господарство», розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 та врахувавши рекомендації комісії селищної ради з питань земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища, містобудування, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища, селищна рада вирішила, що рішення не прийнято.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /далі - ЗК України/.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, вказаними нормами передбачено два варіанти поведінки уповноваженого органу за результатами розгляду клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а саме: 1) надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою; або 2) надати мотивовану відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. При цьому перелік підстав для відмови є вичерпним.

Отже, прийняття уповноваженим органом за результатами розгляду клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою рішення «рішення не прийнято» не передбачено статтею 118 ЗК України.

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернулася до відповідача із заявою від 10 червня 2021 року (вх.№07-11/22 від 30 червня 2021 року) /а.с. 24-27/, в якій просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Кошманівської сільської ради Полтавської області. До вказаної заяви додала копії паспорта, ідентифікаційного номера та графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Розгляд такої заяви позивача був включений до порядку денного десятої позачергової сесії Машівської селищної ради восьмого скликання від 10 серпня 2021 року, але в ході проведення засідання за результатами розгляду питання 399 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » проголосувало 17 депутатів ради «за» - 1, «проти» - 5, а «утримались» - 11, у зв`язку з чим рішення не прийнято та рішенням десятої позачергової сесії Машівської селищної ради восьмого скликання від 10 серпня 2021 року №399/10-VІІІ «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » вирішено, що рішення не прийнято.

Таким чином, з огляду на відсутність одного із рішень, передбачених статтею 118 ЗК України про надання дозволу або вмотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, наявні підстави вважати, що така заява відповідачем по суті не розглянута.

Суд зауважує, що результати поіменного голосування на десятій позачерговій сесії Машівської селищної ради восьмого скликання від 10 серпня 2021 року та рішення десятої позачергової сесії Машівської селищної ради восьмого скликання від 10 серпня 2021 року №399/10-VІІІ «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » за їх змістом не можуть вважатися відмовою в розумінні статті 118 Земельного кодексу України.

Довід відповідача, який наведений у відзиві на позов, щодо зазначення позивачем у заяві про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності та відповідно проект рішення не набрав необхідної кількості голосів через відсутність у відповідача можливості розпорядження землями державної власності, про які йдеться у поданій позивачем заяві, суд відхиляє як безпідставний, оскільки такий мотив в основу оскаржуваного рішення відповідачем не покладався та відповідно до змісту цього рішення така підстава для його прийняття не зазначалася.

З огляду на викладене, рішення десятої позачергової сесії Машівської селищної ради восьмого скликання від 10 серпня 2021 року №399/10-VІІІ «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » підлягає скасуванню як протиправне.

Вирішуючи вимогу позивача про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам, а не забезпечення ефективності державного управління.

Оскільки заяву позивача від 10 червня 2021 року (вх.№07-11/22 від 30 червня 2021 року) відповідачем по суті не розглянуто та відповідне рішення за результатами її розгляду не прийнято, та оскаржуване рішення відповідача від 10 серпня 2021 року №399/10-VІІІ «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » перевірялося судом на предмет законності та обґрунтованості лише виходячи із його змісту, та суд не вправі виходити за межі предмету доказування у справі та встановлювати чи відповідає подана позивачем заява всім приписам закону, вимога позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розробку землевпорядної документації задоволенню не підлягає. Натомість, належним способом захисту прав позивача є саме: зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Наведені висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 14 серпня 2019 року у справі №480/4298/18, від 05 грудня 2019 року у справі № 806/2540/17 та в постанові Великої Палати від 06 листопада 2019 року у справі № 509/1350/17.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову до суду позивач понесла витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ ПРИВАТБАНК від 26 серпня 2021 року /а.с.9/. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума в 454,00 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Машівської селищної ради (вул. Незалежності, буд. 113, смт. Машівка, Полтавський район, Полтавська область, 39400, ідентифікаційний код 21047618) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення десятої позачергової сесії Машівської селищної ради восьмого скликання від 10 серпня 2021 року №399/10-VІІІ «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Машівську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 червня 2021 року (вх.№07-11/22 від 30 червня 2021 року) та за результатами її розгляду по суті прийняти рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Машівської селищної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк