Справа № 560/2760/21
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2760/21
УХВАЛА

01 грудня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області через грубе порушення статей 22, 58 та 64 Конституції України щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% від суми грошового забезпечення, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити новий перерахунок довічної пенсії у розмірі 74% грошового забезпечення з урахуванням норм статті 63 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.01.2018.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало клопотання, в якому просить позовну заяву за період з 01.01.2018 по 11.03.2021 залишити без розгляду.

Ухвалою від 12 жовтня 2021 року Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху. Вказав, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання документально обґрунтованого пояснення щодо причин пропуску строку звернення до суду або заяви про поновлення цього строку.

На виконання ухвали суду позивач надіслав заяву, в якій вказує, що у 2018 році відповідач провів перерахунок його пенсії. Зазначає, що дізнався про порушене право тільки 10.03.2021 року, отримавши відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, згідно з частиною 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася, або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 05 липня 2018 року по справі №810/384/17.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу пенсії з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату заборгованості позивачу по пенсії, призначеної відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум з 01.01.2018 року.

Предметом позовних вимог є дії щодо зменшення розміру пенсії з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" відповідач у 2018 році здійснив перерахунок пенсії позивача. Отже, про порушення своїх прав щодо невиплати пенсії з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення позивач повинен був дізнатися з 2018 року. Натомість, до суду позивач звернувся в березні 2021, пропустивши шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами щодо перерахунку та виплати з пенсії з 01.01.2018 у розмірі 74% суми грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

Суд враховує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Тому, отримання позивачем листа відповідача від 10.03.2021 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 3 роки після отримання перерахованої пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року по справі №240/12017/19.

При цьому незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 08 травня 2018 року по справі №344/9166/17.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також містить положення, відповідно до яких право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996 по справі «Стаббігс та інш. проти Великобританії», рішення від 27.02.1980 по справі «Девеер проти Бельгії» ). Отже, такі строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Враховуючи викладене, позивач пропустив визначений статтею 122 КАС України строк звернення до суду з вказаними вимогами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З урахуванням положень статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, обставини якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав суд вважає неповажними. Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

У поданій заяві позивач не повідомив суду жодної обставини, існування якої об`єктивно перешкоджало йому звернутися до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу пенсії з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату заборгованості позивачу по пенсії, призначеної відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум з 01.01.2018 року, з дотриманням строків, визначених статтею 122 КАС України.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, тобто, якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Оскільки позивач належними та допустимими доказами не довів поважність причин пропуску ним строку звернення до суду, суд не має правових підстав для задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, позов в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу пенсії з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити новий перерахунок довічної пенсії у розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018 по 10.10.2020 року поданий з пропуском строку звернення до суду, а тому підлягає залишенню без розгляду.

Водночас, позов в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області через грубе порушення статей 22, 58 та 64 Конституції України щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% від суми грошового забезпечення, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити новий перерахунок довічної пенсії у розмірі 74% грошового забезпечення з урахуванням норм статті 63 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 11.10.2020 року підлягає розгляду.

Згідно з пунктом 14 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу.

Пояснення позивача щодо строку звернення до суду з вказаним позовом не усувають недоліки позовної заяви, тому позов необхідно залишити без розгляду.

Керуючись частиною 14 статті 171, статтями 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу пенсії з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити новий перерахунок довічної пенсії у розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018 по 10.10.2020 року.

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу пенсії з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити новий перерахунок довічної пенсії у розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018 по 10.10.2020 року.

В задоволені решти клопотання відмовити.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області продовжити в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області через грубе порушення статей 22, 58 та 64 Конституції України щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% від суми грошового забезпечення, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити новий перерахунок довічної пенсії у розмірі 74% грошового забезпечення з урахуванням норм статті 63 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 11.10.2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя О.К. Ковальчук