Справа № 160/10056/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління №30» про стягнення коштів, -
23 червня 2021 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління №30» (далі ТОВ «БМУ №30»), в якій позивач просить:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління №30» фінансові санкції за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності згідно з Рішенням № 082/11 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності від 17.02.2020 на загальну суму 169 915,37 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що на підставі висновків акту перевірки від 28 січня 2020 року №16 щодо допущення ТОВ «Будівельно-монтажне управління №30» неправомірного використання страхових коштів Фонду на загальну суму 113 276,91 грн., позивачем було прийнято рішення №082/11 від 17.02.2020 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на загальну суму 169 915,37 грн., в тому числі: неправомірні витрати - 113 276,91 грн., штраф (50%) - 56 638,46 грн. Вказане рішення було оскаржено відповідачем у судовому порядку, однак у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Будівельно-монтажне управління №30» до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про скасування рішення №082/11 - відмовлено, у зв`язку з чим, Криворізьким відділенням управління на адресу відповідача направлено лист про відшкодування фінансових санкцій від 30.03.2021 №20.1-16/2056. Оскільки відповідач добровільно не відшкодовував неправомірно витрачену суму страхових коштів та не сплатив штраф у розмірі 50 % такої суми, позивач просить її стягнути в судовому порядку.
Ухвалою суду від 07.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Також, вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
02 серпня 2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління №30» проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, 27.07.2020 відповідачем було отримано рішення №082/11 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності» від 17.02.2020. Не погодившись із прийнятим рішенням, 06.03.2020 ТОВ «Будівельно-монтажне управління №30» було направлено скаргу. Натомість, позивачем не було здійснено розгляд скарги відповідача, що в свою чергу свідчить про те, що така скарга вважається повністю задоволеною на користь ТОВ «Будівельно-монтажне управління №30» у відповідності до приписів пункту 7.1 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 22.12.2010 №29.
26.08.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь відзив, в якій вказано, що правомірність застосування фінансових санкцій до відповідача за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, підтверджено судовими рішеннями у справі №160/4545/20.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За результатами перевірки позивачем складено акт № 16 від 28.01.2020, яким зафіксовано такі порушення:
- страхові кошти, які були зараховані на окремий поточний рахунок страхувальника за період з 01.07.2017 по 31.12.2019 не за призначенням, а саме: частина коштів після отримання фінансування від органів Фонду перераховувались на власний поточний рахунок НОМЕР_1 , що свідчить про неналежне ведення бухгалтерського обліку. Неправомірно використані кошти Фонду в сумі 106 644,55 грн.;
- порушення ТОВ «БМУ №30» ч.1, 2 ст.21 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування», а саме: по дев`яти листках непрацездатності не вірно обчислено страховий стаж: по листкам непрацездатності серії АДС № 582358 від 18.06.2019 на період з 18.06.2019 по 27.06.2019, серії АДС № 222055 від 05.08.2019 на період з 05.08.2019 по 16.08.2019 застрахованій особі ОСОБА_1 , серії АДС № 841875 від 09.01.2019 на період з 09.01.2019 по 18.01.2019, серії АДС № 073319 від 05.11.2019 на період з 05.11.2019 по 11.11.2019 застрахованій особі ОСОБА_2 , серії АДС № 601823 від 08.01.2019 на період з 07.01.2019 по 16.01.2019, серії АДС № 738096 від 04.02.2019 на період з 04.02.2019 по 15.02.2019 застрахованій особі ОСОБА_3 , серії АДЛ № 946331 від 10.07.2018 на період з 10.07.2018 по 19.07.2018, серії АДС № 216483 від 21.12.2018 на період з 21.12.2018 по 26.12.2018 застрахованій особі ОСОБА_4 , серії АДК № 533674 від 24.07.2018 на період з 24.07.2018 по 02.08.2018 застрахованій особі ОСОБА_5 , неправомірно використані кошти Фонду в сумі 2792,86 грн.;
- п.1 ч.4 ст.19, ч.2 ст.33 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування», п.п. 3, 29 Порядку № 1266, а саме: по двох листках непрацездатності серії АДС № 483839 від 16.11.2018 на період з 04.11.2018 по 16.11.2018 застрахованій особі ОСОБА_6 , серії АДС № 540380 від 16.11.2018 на період з 16.11.2018 по 23.11.2018 застрахованій особі ОСОБА_7 не вірно застосована норма Закону для застрахованих осіб, які протягом 12 місяців перед настанням страхового випадку мали страховий стаж менше 6 місяців (фактична середньоденна менша ніж мінімальна заробітна плата, лікарняний сплачено з мінімальної), неправомірно використані кошти Фонду в сумі 1136,19 грн.
За результатами розгляду матеріалів перевірки з урахуванням наданих ТОВ «БМУ №30» заперечень, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 17.02.2020 № 082/11 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності у загальному розмірі 169 915,37 грн., з якого неправомірні витрати - 113 276,91 грн., штраф (50%) - 56 638,46 грн.
Відповідачем було подано скаргу на вищезазначене рішення на адресу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, однак позивачем залишено дану скаргу без розгляду з посиланням на п.7.1. Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштам Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, у зв`язку з недотриманням ТОВ «ТОВ «БМУ №30» строку на подання такої скарги.
23 березня 2020 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області прийнято рішення №082/11/1 на загальну суму 20 559,76 грн., в т.ч. штраф у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми - 16 991,54 грн. та пеня - 3568,22 грн., яке відповідачу направлено для виконання листом №07-10/2000 від 24.03.2020.
23 квітня 2020 року ТОВ «БМУ №30» було подано скаргу на рішення №082/11/1 від 23.03.2020 року про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або неповернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.
29 травня 2020 року ТОВ «БМУ №30» було отримано лист від 22.05.2020 року вих. №07-11/2894, в якому містилось рішення спеціальної комісії з питань вирішення спорів при управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про результати розгляду скарги від 21.05.2020 року №10, за змістом якого зазначено наступне: «враховуючи заяву страхувальника (лист №39 від 19.05.2020 року) про можливість вирішення (розгляду) даної скарги без участі повноваженого представника ТОВ «БМУ №30», комісія з питань вирішення спорів при управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області розглянула скаргу та враховуючи незалежні від управління обставини, які призвели до невірного визначення термінів оскарження Рішення №082/11, та у зв`язку з оскарженням Рішення №082/11 від 17.02.2020 року за результатами перевірки до суду, прийняла рішення зупинити виконання рішення №082/11/1 від 23.03.2020 року «про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності» на загальну суму 20 559,76 грн., в т.ч. штраф у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми - 16 991,54 грн. та пеня - 3 568,22 грн. до дня набрання судовим рішенням законної сили.
ТОВ «БМУ №30» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про скасування рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 17.02.2020 року №082/11 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі №160/4545/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, у задоволенні адміністративного позову ТОВ «БМУ №30» до Управління про скасування рішення №082/11- відмовлено.

30 березня 2021 року Криворізьким відділенням управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області було направлено на адресу ТОВ «БМУ №30» лист вих. №20.1-16/2056, в якому зазначено, що рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 17.02.2020 року №082/11 набрало законної сили з 16.03.2021 та підлягає сплаті протягом десяти робочих днів (по 30.03.2021).

Оскільки вжиті позивачем заходи не призвели до погашення відповідачем заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV).

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 9 Закону №1105-XIV, завданням Фонду та його робочих органів є здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

За змістом частини 2 статті 9 Закону №1105-XIV, Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах бюджету Фонду, затвердженого Кабінетом Міністрів України, управління майном; проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, страхових виплат; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи;

Статтею 10 Закону №1105-XIV Фонду соціального страхування України надано право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування.

Фонд зобов`язаний здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів; вживати заходів щодо раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду; контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування (частина 2 статті 10 Закону №1105-XIV).

З огляду на викладене у позивача наявні повноваження на прийняття рішення щодо усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування та застосування фінансових санкцій.

Відповідно до статті 11 Закону №1105-XIV, джерелами формування коштів Фонду є: 1) страхові внески страхувальників та застрахованих осіб; 2) суми фінансових санкцій, застосованих відповідно до цього Закону, інших законів до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців за порушення встановленого порядку сплати страхових внесків та використання коштів Фонду, штрафів за недотримання законодавства про соціальне страхування, а також суми адміністративних штрафів, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за такі порушення; 3) суми не прийнятих до зарахування витрат страхувальника за соціальним страхуванням; 4) доходи від розміщення тимчасово вільних коштів, у тому числі резерву коштів Фонду; 5) капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; 6) доходи від реалізації майна, придбаного за рахунок коштів Фонду; 7) добровільні внески та інші надходження відповідно до закону.

Кошти Фонду використовуються на: 1) виплату матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг, фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених цим Законом; 2) фінансування витрат на утримання та забезпечення діяльності Фонду, його робочих органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, розвиток та функціонування інформаційно-аналітичних систем Фонду; 3) формування резерву коштів Фонду.

В силу приписів статті 15 Закону №1105-XIV, роботодавець зобов`язаний, зокрема, надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом; вести облік коштів соціального страхування і своєчасно надавати Фонду встановлену звітність щодо цих коштів; під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем даних надавати посадовим особам Фонду необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки; повернути Фонду суму виплаченого матеріального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг потерпілому на виробництві у разі невиконання своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.

Достовірність зазначених у документах даних перевіряється Фондом. У разі подання недостовірних відомостей, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону №1105-XIV, роботодавець несе відповідальність за: 1) порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення; 2) несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом; 3) подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду; 4) шкоду, заподіяну застрахованим особам або Фонду внаслідок невиконання або неналежного виконання обов`язків, визначених цим Законом.

При цьому, у відповідності до частини 6 статті 15 Закону №1105-XIV, у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми. За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Отже, саме роботодавець несе відповідальність, зокрема, за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 23 Закону №1105-XIV, допомога по тимчасовій непрацездатності не надається у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону №1105-XIV, рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

На час спірних правовідносин є чинним Положення, затверджене постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 19.07.2018 № 13.

Виважене і правильне рішення при призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності по листках, виданих застрахованим особам, комісія повинна прийняти тільки після ретельного розгляду підстав і правильності видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення. Виконання цих положень буде свідчити про те, що комісія із соціального страхування в повній мірі виконує свої повноваження.

Підставою для призначення комісією із соціального страхування допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах, згідно з вимогами частини першої статті 31 Закону №1105-XIV, є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчує тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 №455 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 року за №1005/6196 (далі - Інструкція №455).

Згідно з пунктом 1.1 розділу 1 Інструкції №455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Пунктом 4 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2001 №270, визначено, що факт ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку встановлює і засвідчує лікувально-профілактичний заклад.

Документом, який підтверджує ушкодження здоров`я особи, є листок непрацездатності чи довідка лікувально-профілактичного закладу.

У разі тимчасової непрацездатності, зумовленої захворюванням або травмою, внаслідок алкогольного, токсичного сп`яніння чи дії наркотиків, що визначається ЛКК у порядку, встановленому спільним наказом МВС України, МОЗ України та Міністерства юстиції України від 24.02.95 №114/38/15-36-18 «Про затвердження Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів», зареєстрованим Міністерством юстиції України 07.03.95 за №55/591, видається листок непрацездатності з обов`язковою позначкою про це в ньому та в медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого (пункт 2.10 Інструкції №455).

За результатами перевірки відповідача було встановлено порушення вимог частини 1, 2 статті 21 Закону №1105-XIV, що призвело до неправомірних витрат коштів Фонду на суму 2792,86 грн. у зв`язку з невірним обчисленням страхового стажу по дев`яти лисках непрацездатності:

- серії АДС №582358, виданий 18.06.2019 на період з 18.06.2019 по 27.06.2019 та серії АД №222055, виданий 05.08.2019 на період з 05.08.2019 по 16.08.2019, застрахованій особі ОСОБА_1 - включено період роботи за цивільно-правовою угодою за березень 2014 року у ТОВ «Євромонтаж», грудень 2015 року у ФОП ОСОБА_8 . Страховий стаж за даними трудової книжки, Форми ОК-7 та програми ЄІАС, які отримано в результаті обміну даних з ПФУ, складає 4 роки, 10 місяців та 9 днів (60% страхового стажу), позивачем застосовано 70% страхового стажу;

- серії АДС №841875, виданий 09.01.2019 на період з 09.01.2019 по 18.01.2019, серії АДС №073319, виданий 05.11.2019 на період з 05.11.2019 по 11.11.2019, застрахованій особі ОСОБА_2 - включено період роботи за цивільно-правовою угодою за період з вересня 2012 року по лютий 2016 року та червень - липень 2016 року у ТОВ «Українські системі енергомодернізації». Страховий стаж за даними трудової книжки, Форми ОК-7 та програмі ЄІАС, які отримано в результаті обміну даних з ПФУ, складає 6 років 5 місяців та 10 днів (70% страхового стажу), позивачем застосовано 100% страхового стажу;

- серії АДС №601823, виданий 08.01.2019 на період з 07.01.2019 по 16.01.2019, та серії АДС №738096, виданий 04.02.2019 на період з 04.02.2019 по 15.02.2019, застрахованій особі ОСОБА_3 - включено періоди без сплати ЄСВ за 2010-2014 роки. Страховий стаж за даними трудової книжки, Форми ОК-7 та програми ЄІАС які отримано в результаті обміну даних і ПФУ складає 4 роки 6 місяців та 27 днів (60% страхового стажу), позивачем застосовано 70°/ страхового стажу;

- серії АДЛ №946331, виданий 10.07.2018 на період з 10.07.2018 по 19.07.2018, та серії АДС №216483, виданий 21.12.2018 на період з 21.12.2018 по 26.12.2018, застрахованій особі ОСОБА_4 - включено періоди без сплати ЄСВ та роботи за цивільно-правовою угодою за травень - липень 2013 року, жовтень 2016 року. Страховий стаж за даними Форми ОК-7 та програми ЄІАС, які отримано в результаті обміну даних з ПФУ, складає 3 роки 11 місяців та 22 дні (60% страхового стажу), позивачем застосовано 70% страхового стажу;

- серії АДК №533674, виданий 24.07.2018 на період з 24.07.2018 по 02.08.2018, застрахованій особі ОСОБА_5 - включено період без сплати ЄСВ (без обґрунтованих пояснень). Страховий стаж за даними Форми ОК-7 та програми ЄІАС, які отримано в результаті обміну даних з ПФУ, складає 3 роки 5 місяців та 5 днів (60% страхового стажу), позивачем застосовано 100% страхового стажу.

Внаслідок викладених обставин, відповідно до результатів перевірки, відповідачем неправомірно використані кошти Фонду в сумі 2792,86 грн.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон №2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017, внесено зміни у частину 1 статті 18 Закону №1105-XIV, та її редакція викладена наступним чином: «страхуванню у зв`язку і тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, як провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах».

До 11.10.2017 частина 1 статті 18 Закону №1105-XIV була у іншій редакції: «страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на вибори посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах».

Враховуючи зміни, внесені Законом України №2148-VIII до частини 4 статті 21 Закону України №1105-XIV, до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом Україні від 18.01.2001 № 2240-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а також періоди починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом (праця на умовах цивільно-правового договору), але нею або роботодавцем за неї сплачене єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI).

У зв`язку з наведеним, робота за цивільно-правовою угодою до страхового стажу враховується тільки з 01.01.2016 року у зв`язку із запровадженням однакової ставки єдиного внеску в розмірі 22% відповідно до Закону № 2464.

Страховий стаж обчислюється за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а за періоди до його запровадження (до 01.01.2011) - у порядку та на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 27.04.2018 №613/0/51-18/218, індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб надаються страхувальникам та/або застрахованій особі за формою згідно з додатком 1 (форма ОК-5) або додатком 2 (форма ОК-7) до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановок правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (у редакції постанови правлінню ПФУ від 27.03.2018 №8-1).

Форма ОК-5 індивідуальних відомостей про застраховану особу містить, зокрема, дані щодо суми заробітку для нарахування пенсії, страхового стажу, сплати страхових внесків.

Форма ОК-7 індивідуальних відомостей про застраховану особу містить, зокрема, дані щодо суми заробітку, з якої сплачено єдиний внесок, страхового стажу, сплати єдиного внеску.

Відповідно до частини першої стати 21 Закону №1105-XIV, страховий стаж - період (строк протягом якого особа підлягала страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем або нею страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

Документальним підтвердженням даних, на підставі яких здійснюється обчислення страхового стажу за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку тимчасовою втратою працездатності, є:

- з 01.01.2011 по теперішній час дані персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, надані застрахованій особі Пенсійним фондом України у вигляді довідки за періоди перебування в трудових відносинах із роботодавцем;

- до 31.12.2010 дані, зазначені в трудовій книжці, про періоди перебування застраховане особи в трудових відносинах із роботодавцем;

- до 27.02.2001 також дані, зазначені у відповідних документах відповідно до Правил обчислення загального трудового стажу.

Щодо внесення даних про періоди роботи за цивільно-правовою угодою у трудову книжку застрахованих осіб, то такий запис внесено тільки в одну трудову книжку застрахованої особи ОСОБА_2 (період роботи у ТОВ «Українські системи енергомодернізації» з 22.09.2013 п 28.03.2016), в інших (наявних) трудових книжках записи про роботу за цивільно-правової угодою відсутні.

По двох листках непрацездатності, що видані застрахованим особам ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , невірно визначено середньоденний розмір заробітної плати для нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності, коли протягом дванадцяти місяців перед настання страхового випадку застрахована особа має страховий стаж менше шести місяців, що призвело до неправомірного використання коштів Фонду у сумі 1136,19 грн., а саме:

- по листку непрацездатності серії АДС №483839, виданий 16.11.2018 на період 04.11.201 по 16.11.2018, застрахованій особі ОСОБА_6 - фактична середньоденна допомога урахуванням страхового стажу складає 48,29 грн., яка менша за мінімальну заробітну плат встановлену на час настання страхового випадку (122,31 грн.). Допомога сплачена з мінімальне заробітної плати, яка перевищує фактичну середньоденну допомогу;

- по листку непрацездатності серії АДС №540380, виданий 16.11.2018 на період 16.11.2018 по 23.11.2018, застрахованій особі ОСОБА_7 - фактична середньоденна допомога з урахуванням страхового стажу складає 303,66 грн., яка не обмежена мінімальної заробітною платою встановленої на час настання страхового випадку (122,31 грн.). Допомога сплачена з фактичної заробітної плати, яка перевищує мінімальну заробітну плату встановленої на час настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 19 Закону №1105-XIV із змінами внесеними Законом України №2148-VIII, застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на матеріальне забезпечення відповідно до цього Закону в таких розмірах: допомога по тимчасовій непрацездатності - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 26.06.2015 №439 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. №1266», яка набрала чинності з 04.07.2015, у Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням включено норму (пункт 29), якою аналогічне обмеження застосовується саме при обчисленні середньої заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до пункту 29 Порядку №1266, якщо протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування застрахована особа має страховий стаж менше шести місяців, середня заробітна плата визначається для розрахунку: допомоги по тимчасовій непрацездатності (крім тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, що пов`язані з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням), оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця - виходячи з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, але в розрахунку на місяць не вище за розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом у місяці настання страхового випадку.

Таким чином, судом підтверджено факт невірного розрахунку страхового стажу по вищевказаним листкам непрацездатності.

Крім того, за результатами перевірки встановлено, що в порушення частини 2 статті 34 Закон України №1105-XIV, страхові кошти, які були зараховані на окремий поточний рахунок ТОВ «БМ №30» за період з 01.07.2017 по 31.12.2019, були частково використані не за призначенням: частина коштів у сумі 106 644,55 грн. після отримання фінансування від органів Фонд перераховувалася на власний поточний рахунок НОМЕР_2 , що, відповідно до позиції позивача, свідчить про неналежне ведення бухгалтерського обліку.

Після отримання фінансування від органів Фонду суму коштів, яка повинна була бути перерахована в рахунок сплати податків, Товариством перераховувалися на власний поточний рахунок і в подальшому були використані на власний розсуд. Як свідчить пояснення головного бухгалтера, із нарахованих лікарняних утримувалися податки, які страхувальником сплачувалися за власний рахунок до отримання фінансування від органі Фонду.

Виходячи із правового регулювання спірних правовідносин, суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 11 Закону №1105-XIV, напрями використання коштів, зокрема: виплата матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 34 Закону №1105-XIV, страхувальник відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріальною забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, після надходження повної суми коштів на матеріальні забезпечення (без зменшення на суми обов`язкових платежів), зазначених у заяві-розрахунку, на окремий поточний рахунок, страхувальник зобов`язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення та одночасно перерахувати єдиний соціальний внесок та інші обов`язкові платежі, за утримання яких несе відповідальність згідно із законодавством Україні.

Відповідно до підпункту 168.1.2 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжний документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умові одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України, податки із виплат ні матеріальне забезпечення, що фінансується за рахунок коштів Фонду, сплачують із коштів, як надходять на окремий рахунок для зарахування коштів на виплату матеріального забезпеченні застрахованим особам (пп. 168.1.2).

Абзацом 2 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкові державне соціальне страхування, передбачено, що платники під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для відповідних платників. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплата доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.

Фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплата доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування н рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчим: документами чи будь-яких інших відрахувань.

Підсумовуючи наведене, обов`язок зі сплати податку на дохід та обов`язкових зборів виникає у страхувальника з моменту нарахування такого доходу фізичний особі. В даному випадку моментом нарахування доходу - лікарняних платежів - є момент зарахування коштів від Фонду на спеціальний рахунок Товариства, і саме з цього моменту у відповідача виник обов`язок зі сплати ПДФО, військового збору, тощо.

Наведене свідчить про правомірність та обґрунтованість рішення від 17.02.2020 №082/11, на підставі якого позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління №30» фінансові санкції за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на загальну суму 169 915,37 грн.

Суд наголошує, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі №160/4545/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ТОВ «БМУ №30» до Управління про скасування рішення від 17.02.2020 року №082/11 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, з огляду на викладене, під час розгляду даної справи судом враховані обставини, встановлені судами у судових рішеннях у справі №160/4545/20, щодо обґрунтованості та правомірності рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 17.02.2020 № 082/11, а також наявності у відповідача обов`язку відшкодувати фінансові санкції за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 вказаного Кодексу.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить висновку про необхідність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління №30» на користь держави заборгованості за рішенням №082/11 від 17.02.2020 та задоволення позову.

Частиною 2 статті 139 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, у даній справі судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 205, 241-246, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 93; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління №30» (вул. Федоренка, буд.25А, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50083; ) про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління №30» фінансові санкції за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності згідно з Рішенням №082/11 від 17.02.2020 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на загальну суму 169 915,37 грн. (сто шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять гривень тридцять сім копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева