Справа № 500/6953/21
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/6953/21

29 листопада 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2021 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації , у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Кременецької міської ради щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 році як учаснику бойових дій у розмірі, меншому ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахування та виплатити недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році як учаснику бойових дій відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 23 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, шляхом подання заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з вказаними позовними вимогами та доказів поважності причин його пропуску.

29 листопада 2021 року, на виконання вимог суду, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав, у якій представник позивача просить поновити строк звернення до адміністративного суду, який пропущено, на його думку, з поважних причин.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що позивач пропустив строк на звернення до суду з даним позовом оскільки Управління соціального захисту населення Кременецької РДА вчасно не повідомило позивача про прийняте рішення на підставі розгляду його звернення щодо здійснення перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року у розмірі п`яти мінімальних пенсій по віку.

Позивач зазначає, що листом Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації від 21 квітня 2021 року № 06-13/1187 ОСОБА_1 відмовлено у виплаті такої допомоги у зв`язку із відсутністю бюджетних коштів. Даний лист був отриманий ОСОБА_1 на його усне звернення у Лановецькому відділі соціального забезпечення №2 Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації лише 06 жовтня 2021 року, хоча саме Управління соціального захисту населення Кременецької РДА як державний орган повинен був забезпечити своєчасне отримання відповіді, тобто ці факти, які унеможливили, на переконання позивача, вчасне подання позову до суду не залежали від позивача.

Окрім того, також поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач вважає труднощі пов`язані із отриманням безоплатної вторинної правової допомоги та карантинними обмеженнями, які діють відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236.

Розглянувши заяву позивача про визнання поважними причин пропуску строків звернення до суду й поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині позовних вимог та визначаючись щодо дотримання позивачем строків звернення до суду та наявності підстав для поновлення такого строку, суд виходить з наступного.

Згідно з частини першої та частини другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.

Так, згідно ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

З огляду на наведене, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання дій протиправними щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.

Наведене узгоджується із правовими висновкам Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.02.2018 по справі №607/7919/17, а саме, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Тобто, перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

За таких обставин, оскільки позивач з позовом до суду про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку одноразової виплати до 5 травня за період 2020 року та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату одноразової виплати до 5 травня з врахуванням норм Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону від 25.12.1998 №367-XIV звернувся 21.10.2020, то суд дійшов висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

Суд наголошує, що учасники справи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про намір добросовісної реалізації права на звернення до суду.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Доводи, наведені позивачем в заяві про поновлення строку на звернення в суд - не спростовують факт пропуску строку звернення до суду, оскільки Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання, а зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998, заява №28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Крім того, у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 року (справа Каменівська проти України), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

За практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до суду з позовною заявою є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Це дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Виходячи з вищевикладеного, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Пономарьов проти України (№3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що …Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

При цьому, позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено поважних причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали йому своєчасно звернутись до суду із вищезазначеними вимогами.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли вказаним Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку одноразової виплати до 5 травня за 2020 рік та здійснити її перерахунок і виплату без поважних причин.

У свою чергу відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами щодо здійснення перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року у розмірі п`яти мінімальних пенсій по віку, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 171, 240, 243 та 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - залишити без розгляду.

Копію ухвали невідкладно надіслати (видати) сторонам (їх представникам).

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Мірінович У.А.