Справа № 640/18530/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 жовтня 2021 року м. Київ
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВ Вибір», Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер ТВ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Аріадна ТВ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий формат ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер ТВ» звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, в якому просили: визнати протиправними та скасувати рішення відповідача №№ 1415, 1416, 1417, 1418, 1419 від 26.09.2019 про відмову позивачам у продовженні строку дії ліцензій на мовлення.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій вони просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Вибір», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріадна ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий формат ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер ТВ» залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року - без змін.

Відповідно до частини третьої статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Не погоджуючись із правовою позицією, викладеною в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року вважаю, що при вирішенні даного спору, суд апеляційної інстанції мав виходити з наступних обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Національною радою України з питань телебачення та радіомовлення видано позивачам ліцензії на мовлення - ТОВ «ТВ Вибір» НР № 00173-м від 19.09.2011, ТОВ «Лідер ТВ» НР № 00174-м від 19.09.2011, ТОВ «Аріадна ТВ» НР № 00170-м від 19.09.2011, ТОВ «Новий формат ТВ» НР № 00169-м від 19.09.2011, ТОВ «Партнер ТВ» НР № 00171-м від 19.09.2011.

У подальшому, 16.03.2018 позивачі звернулись до Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення щодо продовження строку дії ліцензій на мовлення.

Рішеннями Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення від 26.09.2019 № 1415, № 1416, № 1417, № 1418, № 1419 відмовлено заявникам у продовженні строку дії ліцензій на мовлення.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача про відмову у продовженні строку дії ліцензій на мовлення, позивачі звернулися до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої та апеляційної інстанції виходили з того, що оскільки в судовому порядку у справі №826/1471/16 було встановлено правомірність прийнятих рішень, якими позивачам було відмовлено у переоформлені ліцензій в частині зміни програмної концепції мовлення, та враховуючи факт несплати у добровільному порядку штрафу згідно прийнятих рішень №№1148, 1152, 1156, 1154, 1150, тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, вважаю за необхідне зазначити, що спірними рішеннями від 26.09.2019, позивачам відмовлено у продовженні строку дії ліцензій на мовлення відповідно до пункту «б» частини сьомої статті 33 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

У той же час, така відмова у продовженні строку дії ліцензій є непропорційним заходом впливу на суб`єкта господарювання, так як ліцензія на мовлення може бути анульована лише на підставах, прямо визначених у статті 37 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Слід враховувати, що Національною радою України з питань телебачення та радіомовлення не було доведено систематичність порушення позивачами вимог Закону України «Про телебачення та радіомовлення», тому під час прийняття спірних рішень відповідач повинен був враховувати принцип пропорційності (співрозмірності) при накладенні відповідних санкцій на позивачів, що у даному випадку здійснено не було.

Відтак, Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення при виявленні порушень вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення» застосовано відносно позивачів крайній захід у вигляді прийняття спірних рішень.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, не погоджуюсь з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року, вважаю, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Вибір», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріадна ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий формат ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер ТВ» підлягає задоволенню, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року - скасуванню з ухваленням нової постанови, якою позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Суддя: О.М. Оксененко