Справа № 160/10140/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» до відповідача-1: Державної казначейської служби України, відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
23 червня 2021 року Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: Державної казначейської служби України, відповідача-2: Державної податкової служби України, в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 09.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 19.07.2021 об 11:00 год.
У підготовче судове засідання 19.07.2021 сторони не прибули, у зв`язку з чим, наступне підготовче судове засідання призначено на 02.08.2021 на 15:00 год.
У зв`язку з неявкою відповідачів та відсутністю в матеріалах справи відзивів на позовну заяву, 02.08.2021 підготовче судове засідання відкладено на 25.08.2021 року о 12:00 год.
18.08.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Державної податкової служби України, в якому Відповідач-2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що в ІКП позивача була наявна переплата у розмірі 34 924 699,13 грн., яка була зменшена (в рахунок платежу) за податковими деклараціями за звітні періоди декларування березень - червень 2020 року, при цьому грошові кошти, сплачені ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» в квітні-липні 2020 року, сформували в ІКП «нову переплату». Сума ПДВ, яка зазначена у даному позові, не була погашена, а була зарахована у сплату самостійно визначених платником податку поточних зобов`язань зі сплати ПДВ. Станом на теперішній час в ІКП позивача відсутня переплата, сформована за рахунок невідшкодованих сум ПДВ, у тому числі за період травень, червень 2016 року. На підставі викладеного Відповідач-2 вважає, що заявлена в адміністративному позові сума бюджетного відшкодування була зарахована у сплату поточних зобов`язань, визначених самостійно платником податку, а отже, повернута позивачу, що свідчить про відсутність порушення його прав. Крім того, вказав, що вимоги щодо стягнення пені з Державного бюджету та 3 % річних за порушення строків відшкодування податку на додану вартість є необґрунтованими.
У підготовчому судовому засіданні 25.08.2021 оголошено перерву до 06.09.2021 до 09:00 год., для підготування пояснень щодо заявленого клопотання про витребування доказів.
Ухвалою суду від 06.09.2021 витребувано з Державної податкової служби України наступні докази: докази переведення суми підтвердженого бюджетного відшкодування з особового рахунку ІКП ПрАТ «ДМ3» на електронний рахунок платника податку в системі електронного адміністрування, а саме Реєстр платників податку, який подається до Державної казначейської служби України, в якому зазначений період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету; витяг з ІКП ПрАТ «ДМ3» за період з травня 2016 року по травень 2021 року (відповідно до кількості учасників справи).
Наступне підготовче судове засідання призначено на 20.09.2021 о 14:00 год.
У підготовчому судовому засіданні 20.09.2021 оголошено перерву до 18.10.2021 о 13:00 год. у зв`язку з наданням додаткових доказів по справі.
Згідно з довідкою секретаря судового засідання Прогонної В.В., у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, розгляд справи, призначений на 18 жовтня 2021 року, було перенесено на 20.10.2021 о 14:00 год.
Ухвалою суду від 20.10.2021 у задоволенні клопотання представника відповідача-2 - Державної податкової служби України про залучення до участі у справі у якості співвідповідача Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як відокремленого підрозділу ДПС України (код ЄДРПОУ ВП 43968079) відмовлено.
Ухвалою суду від 20.10.2021 у задоволенні клопотання відповідача-2 - Державної податкової служби України про зупинення провадження у справі відмовлено.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Згідно зі статтею 193 КАС України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод» (далі позивача, ПрАТ «ДМЗ» (ідентифікаційний код 05393056) є юридичною особою, яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та перебуває на обліку як платник податків.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 по справі №804/7948/16, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року, позов ПрАТ «ДМ3» задоволено, визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення, у тому числі форми «В1» від 08.11.2016 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 3 343 400,14 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 671 700,07 грн.

09 лютого 2021 року позивач звернувся до Державної податкової служби України та Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з заявою вих. №107/337 про внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника відповідно до пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України суми за звітний період травень та червень 2016 року, за який подано декларацію на рахунок в банку.

Згідно з листом Державної податкової служби України № 4525/7/99-00-18-03-02-07 від 18.02.2021, позивача повідомлено про направлення звернення позивача до свого відокремленого підрозділу - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 996/6/32-00-04-01-02-08 від 03.03.2021, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 по справі №804/7948/16 набрало законної сили відповідно до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року. При цьому, на момент набрання законної сили рішенням суду залишок невідшкодованих сум, заявлених до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку по деклараціям з ПДВ за травень та червень 2016 року, відсутній. Зазначено, що дану суму погашено за рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за березень 2020 року.

Як вказано у позові, 15.03.2021 Відповідачем-2 здійснено повернення суми бюджетного відшкодування, у тому числі за травень 2016 року та червень 2016 року, шляхом повернення на електронний рахунок в Системі електронного адміністрування ПДВ.

Оскільки внаслідок протиправної бездіяльності Відповідача-2 узгоджена сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі у розмірі 3 343 400,14 грн. після набрання рішення по справі №804/7948/16 законної сили не була виплачена, позивач вважає, що має право на отримання пені, інфляційних збитків та три відсотків річних за період, що не був охоплений рішенням суду, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України у редакцій, чинній на момент спірних правовідносин) визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону (пункт 200.8 статті 200 ПК України).

У відповідності до пункту 200.10 статті 20 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з пунктом 200.12 статті 200 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 ПК України, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Пунктом 200.14 статті 200 ПК України визначено, що якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки сум бюджетного відшкодування, визначених у пункті 200.11 цієї статті, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок (пункт 200.7 статті 200 ПК України).

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин ПК України було визначено, що у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ, вимог, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 ПК України, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення камеральної чи документальної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

При цьому, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган надсилає платнику податку відповідне податкове повідомлення.

В силу підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України (в чинній редакції) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

За правилами пунктів 200.12, 200.13 статті 200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 ПК України, у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв проповернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

При цьому, пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими цей підрозділ був доповнений Законом № 1797, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом200.19 статті 200цьогоКодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (надалі по тексту - Порядок № 26), який, згідно з пунктом 3 Постанови, набирає чинності з 1 квітня 2017 року.

При цьому, Постановою встановлено, що до набрання чинності Порядком бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:

- дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);

- суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

- дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

- суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

- дату складення та вручення платнику податку акта перевірки;

- узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Пунктом 12 Порядку № 26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому, органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

У даному випадку процедура судового оскарження податкового повідомлення-рішення форми «В1» від 08.11.2016 року № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 3 343 400,14 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 671 700,07 грн., закінчена 10 листопада 2020 року, тобто у день набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 по справі №804/7948/16, у зв`язку з прийняттям 10 листопада 2020 року постанови Третього апеляційного адміністративного суду.

Під час розгляду справи №804/7948/16 судами було підтверджено достовірність заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ за травень-червень 2016 року у розмірі 3 343 400,14 грн., у зв`язку з чим така сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою та на наступний робочий день після отримання відповідного рішення Відповідач-2 був зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Між тим, доказів своєчасного внесення ДПС України до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних про повернення позивачу узгодженої суми бюджетного відшкодування за спірний період, відповідачами в ході розгляду справи суду не надано.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Аналіз викладених норм свідчить, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України.

Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

Наявність бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за травень-червень 2016 року у розмірі 3 343 400,14 грн., так само як і несвоєчасність її погашення, є підтвердженою фактом доведення її позивачем у судовому порядку, відповідно, позивач набув право на отримання відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України пені на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Як було підтверджено в ході судового розгляду справи, позивачу було відшкодовано відповідну суму бюджетного відшкодування 15.03.2021 шляхом повернення на електронний рахунок в Системі електронного адміністрування ПДВ, а тому, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому пунктом 200.23 статті 200 ПК України за період з дати узгодження за рішенням суду до дати погашення.

Відповідно до проведеного позивачем розрахунку сума пені за період за травень - червень 2016 року на суми підтвердженого та не відшкодованого бюджетного відшкодування, пеня становить 82 321,34 грн., яка нарахована за період з 11.11.2019 по 15.03.2021.

Суд зауважує, що розрахунок пені в сумі 82 321,34 грн. проведений позивачем відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 ПК України. Натомість, відповідачами не приведено жодного доводу у спростування такого розрахунку, у зв`язку з чим, суд погоджується із таким розрахунком.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» () пені у сумі 82 321,34 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення на користь позивача 3% річних та інфляційних збитків Відповідач-2 вказав, що податковим законодавством не передбачено такого виду відповідальності за непогашення бюджетної заборгованості.

Разом з тим, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В силу положення статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Аналіз наведених норм свідчить, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафними санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, стягнення інфляційних і процентів річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди.

Таку ж природу має і неустойка. Зокрема, пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ, що нараховується на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди.

Водночас, інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.

Наведену позицію підтримує Велика палата Верховного Суду у справі № 910/4590/19 від 07.04.2020.

Відповідно до розрахунку 3% річних за період з 11.11.2020 по 15.03.2021 становить 34 050,85 грн., індекс інфляції за період з 11.11.2020 по 15.03.2021 становить 210 788,40 грн.

Враховуючи наведену вище позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №910/4590/19, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» () 3% річних у сумі 34 050,85 грн. за прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року та стягнення з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» () інфляційних витрат у сумі 210 788,40 грн. за знецінення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень-червень 2016 року.

При цьому, суд зауважує, що відповідач не навів спростувань щодо розрахованих позивачем сум інфляційних збитків та трьох відсотків річних, у зв`язку з чим позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 КАС України).

За таких обставин, проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини справи, а також відсутність доказів на підтвердження правомірності позиції відповідача, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В якості відповідачів по справі позивачем зазначено Державну казначейську службу України та Державну податкову службу України.

Зважаючи на те, що Державною казначейською службою України не допущено стосовно позивача протиправної бездіяльності щодо відшкодування сум заборгованості і дії Казначейства є похідними від дій податкового органу, суд вважає, що судові витрати має понести Державна податкова служба України.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, у сумі 4022,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №347040 від 20.04.2021.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 4022,50 грн. підлягає стягненню з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, ) до відповідача-1: Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ), відповідача-2: Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування Приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний завод» () в розмірі 3 343 400,14 грн. за звітні періоди травень - червень 2016 року, після набрання рішенням по справі №804/7948/16 законної сили.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, ) пеню у розмірі 82 321,34 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період травень - червень 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, ) 3% річних в розмірі 34 050,85 грн. за прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень - червень 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4022,50 грн. (чотири тисячі двадцять дві гривні п`ятдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева