Справа № 200/7602/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року справа №200/7602/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 р. у справі № 200/7602/21 (головуючий І інстанції Олішевська В.В., повне судове рішення складено 26 липня 2021 року у м.Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №239 від 22.04.2021 року про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 14.04.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів з 20.05.1983 року по 24.10.1983 року, з 16.08.1984 року по 22.10.1984 року, з 31.10.1984 року по 26.11.1986 року, з 10.09.1990 року по 04.10.1990 року, з 01.11.1991 року по 06.10.1992 року, з 14.10.1992 року по 01.08.1995 року, з 03.08.1995 року по 16.10.1995 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 р. позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 239 від 22.04.2021 року про відмову у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 14.04.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. В частині позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періодів з 20.05.1983 року по 24.10.1983 року, з 16.08.1984 року по 22.10.1984 року, з 31.10.1984 року по 26.11.1986 року, з 10.09.1990 року по 04.10.1990 року, з 01.11.1991 року по 06.10.1992 року, з 14.10.1992 року по 01.08.1995 року, з 03.08.1995 року по 16.10.1995 року відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що у спірному рішенні дійсно не зазначені періоди, які не зараховані до пільгового стажу за Списком №2. Проте вказані періоди були додатково зазначені відповідачем у відзиві на позов, та зазначені підстави для їх неврахування у пільговий стаж. Будь-яких відмінностей у періодах роботи, які не враховані у пільговий стаж за Списком №2 не мається, а існує спір щодо їх врахування чи не врахування у пільговий стаж за Списком №2. Позивач наголошує, що у відзиві на позов відповідачем чітко зазначено, що при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії вирішував питання про зарахування спірних періодів до пільгового стажу за Списком №2, відмовив у їх зарахуванні та навів доводи щодо неврахування цих періодів.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач 14 квітня 2021 року звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 57).

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані наступні документи: трудова книжка від 25.05.1983 року; диплом про навчання від 01.07.1984 року; військовий квиток від 31.10.1984 року; архівні довідки від 28.07.2017 року № 1204-02/5672 та № 1204-02/5673; довідка № 5 від 09.02.2021 року; паспорт та ідентифікаційний номер (а.с. 58).

22 квітня 2021 року Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 239 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с. 14-15).

У рішенні зазначено, що відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.

Визначення характеру праці протягом повного робочого дня здійснюється на підставі довідок, які уточнюють особливий характер роботи або умови праці, які видаються підприємством, де працював заявник, що передбачено п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, затв. постановою КМУ від 12.08.1993р. за №637.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до пільгового стажу зараховано всі періоди, за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.07.1990 року по 10.08.1990 року та з 15.08.1990 року по 25.08.1990 року у колгоспі України Тельманівському районі, у зв`язку з відсутністю договору про укладання робіт.

Таким чином, загальний страховий стаж позивача складає 35 років 24 дні. Пільговий стаж, що дає право виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку по списку № 2 зарахований за весь період роботи 3 роки 5 місяців 8 днів.

Отже, спірним рішенням позивачеві було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу внаслідок не надання документів на підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

За приписами ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з матеріалів справи, у трудовій книжки позивача відсутні відомості щодо зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 у спірний період. Доказів надання до заяви про призначення пенсії уточнюючих довідок про умови праці та характер виконуваної роботи позивачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періодів з 20.05.1983 року по 24.10.1983 року, з 16.08.1984 року по 22.10.1984 року, з 31.10.1984 року по 26.11.1986 року, з 10.09.1990 року по 04.10.1990 року, з 01.11.1991 року по 06.10.1992 року, з 14.10.1992 року по 01.08.1995 року, з 03.08.1995 року по 16.10.1995 року, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки у спірному рішенні чітко визначено підставу відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу внаслідок не надання документів на підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 р. у справі №200/7602/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 р. у справі №200/7602/21 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 30 листопада 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 30 листопада 2021 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко