Справа № 640/2342/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Київ №640/2342/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт»
доДержавної податкової служби України
провизнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії
встановив:

Приватне акціонерне товариство «Первомайський кар`єр «Граніт» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, у якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Державної податкової служби України від 12 січня 2021 року №504/6/99-00-06-02-01-06 про результати розгляду скарги;

- зобов`язати Державну податкову службу України повторно розглянути скаргу Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» від 21 грудня 2020 року на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 грудня 2020 року №Ю-22839-13 з дотриманням вимог частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску» і Розділів IV, V Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2015 року №1124 та прийняти вмотивоване рішення за результатами розгляду скарги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на протиправність дій контролюючого органу, а саме щодо неналежного розгляду скарги на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 грудня 2020 року №Ю-22839-13, який проведений без врахування особливостей введення карантинних обмежень та того факту, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14 лютого 2021 року введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що до боржника не застосовуються вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції до 19 січня 2013 року, оскільки провадження у справі про банкрутство закрито, крім того законодавством прийнято ряд заходів та пом`якшень в сфері сплати єдиного соціального внеску, проте щодо формування та направлення вимог контролюючий орган вчинив дії у спосіб, визначений законом.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у Черкаській області направлено 07 грудня 2020 року на адресу Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 грудня 2020 року №Ю-22839-13 зі сплати єдиного внеску на суму 390 589,09 грн. та пені на суму 235 130,14 грн., а всього на суму 625 719,23 грн.

Вказана вимога отримана позивачем 12 грудня 2020 року.

Не погоджуючись із прийнятою вимогою, позивачем 21 грудня 2020 року на адресу Державної податкової служби України була направлена скарга на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 грудня 2020 року № Ю-22839-13.

Рішенням про результати розгляду скарги Державної податкової служби України від 12 січня 2021 року № 504/6/99-00-06-02-01-06 залишена без змін оскаржувана вимога, а скарга AT «Первомайський кар`єр «Граніт» - без задоволення.

Вважаючи рішення контролюючого органу протиправним позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01.01.2011 зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2464), ним визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною 1 статті 4 Закону № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску є: роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, і виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до зазначених норм позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внеском нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (частина 8 статті 9 Закону №2464).

Згідно з частиною 12 статті 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону № 2464 податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Посилання позивача на застосування мораторію у відповідності до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції до 19 січня 2013 року суд не приймає, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у редакції до 19 січня 2013 року, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стяґнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів).

Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

Відповідно статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» затвердження господарським судом мирової угоди є підставою для припинення провадження у справі про банкрутство.

Як зазначено відповідачем та не заперечується позивачем, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03 червня 2019 року у справі №10/5026/290/2011 про банкрутство ПАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» затверджено мирову угоду від 25 квітня 2019 року, укладену між боржником в особі керуючого санацією директора Костіна Артема Михайловича та комітетом кредиторів в особі голови комітету кредиторів ТОВ «Девелопмент Контракти Холдинг». Провадження у справі закрито.

Отже, до боржника не застосовуються вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції до 19 січня 2013 року.

Крім того Велика Палата Верховного суду у справі 826/4106/18 в постанові від 16 вересня 2020 року дійшла висновку про те, що заборона застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язанні (зобов`язання, які виникли після цієї дати) боржника. Боржник, стосовної якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань, щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Щодо прийняття вимоги в період дії карантинних заходів, слід зауважити наступне, відповідно до статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так чинним законодавством прийнято ряд заходів та пом`якшень в сфері сплати єдиного соціального внеску, проте щодо формування та направлення вимог контролюючий орган вчинив дії у спосіб визначений законом.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням! пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

За даними інформаційної системи податкового органу, загальна сума заборгованості позивача, станом на 30 листопада 2020 року становить 425719,23 грн. На підставі цих даних ГУ ДПС у Черкаській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 грудня 2020 № Ю-22839-13.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки Державною податковою службою України в межах наданих повноважень розглянуто скаргу позивача на вимогу ГУ ДПС у Черкаській області від 02 грудня 2020 року №Ю-22839-13 та прийнято відповідне рішення.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, зважаючи на встановлені обставини та аналіз чинного законодавства, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що у позові позивачу відмовлено, розподіл судових витрат у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювався.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко