Справа № 640/25963/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 листопада 2021 року м. Київ № 640/25963/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., ознайомившись зі заявою представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.02.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті заборгованості пенсії в сумі 42 653, 94 грн. за період з вересня 2018 р. по грудень 2018 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 заборгованість пенсії в сумі 42 653, 94 грн. за період з вересня 2018 р. по грудень 2018 р.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 384,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

31.05.2021 рішення у справі набрало законної сили

26.07.2021 видано виконавчі листи по справі.

Від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі. Зазначена заява обґрунтована тим, що рішення суду у справі №640/25963/19 від 25.02.2021 до цього часу частково не виконано. З наведених підстав заявник просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області у 10-денний строк з моменту отримання ухвали суду подати звіт про виконання судового рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2021 у справі №640/25963/19.

Ухвалою окружного адміністративного суду від 30.11.2021 заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення призначено до розгляду в письмовому порядку без виклику учасників справи.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 КАС України" № 3 від 13.03.2017 вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Пленум Вищого адміністративного суду України наголосив, що вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Водночас, суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

З огляду на викладене встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадянина (юридичної особи) на судовий захист.

З долученого до матеріалів заяви листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судом встановлено, що рішення Окружного адміністративного суду м.Києва по справі №640/25963/19 виконано в межах покладених на управління зобов`язань, нараховано кошти за минулий період в сумі 42653,94 грн., а виплачені будуть на умовах окремого Порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який наразі не прийнятий.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що з метою відновлення порушених прав позивача, на виконання завдань адміністративного судочинства, визначених частиною 1 статті 2 КАС України, необхідно встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в цій справі та зобов`язати відповідача у місячний термін з дня отримання копії даної ухвали подати до суду звіт про його виконання.

Керуючись статтями 248, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника позивача про встановлення судового контролю за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.02.2021 у порядку статті 382 КАС України - задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області у місячний строк з моменту отримання ухвали суду подати звіт про виконання судового рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2021 у справі №640/25963/19 щодо зобов`язання виплатити ОСОБА_1 заборгованість пенсії в сумі 42 653, 94 грн. за період з вересня 2018 р. по грудень 2018 р.

3. Роз`яснити, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.ст.293-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська