Справа № 640/5225/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Київ №640/5225/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1-2659 на суму 2075,02 грн. від 08 вересня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1-2659 на суму 1497,59 грн. від 08 вересня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1-2659 на суму 1910,71 грн. від 08 вересня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1-2659 на суму 2037,47 грн. від 08 вересня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1-2659 на суму 2267,50 грн. від 08 вересня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1-2659 на суму 1502,28 грн. від 08 вересня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1-2659 на суму 1906,02 грн. від 08 вересня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1-2659 на суму 1506,97 грн. від 08 вересня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1-2659 на суму 2070,33 грн. від 08 вересня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1-2659 на суму 2276,89 грн. від 08 вересня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень. Так, представник позивача зазначив, що у розрахунку податкового зобов`язання по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік не зазначено адресу об`єкта нерухомості, а тому це є порушенням пункту 58.1.1 ПК України, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Крім того, позивач наголошував, що у власності позивача наявна лише квартира загальною площею 44.20 кв.м., що дає право на пільги при сплаті податку відмінного від земельної ділянки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши відзив на позовну заяву.

Позиція відповідача аргументована правомірністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Так, представник відповідача зазначив, що позивач безпідставно стверджує, що в нього відсутні об`єкти відповідної нерухомості, оскільки за даними АІС «Податковий блок» та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником 10 квартир, загальною площею більше 60 кв.м., а тому такі квартири є об`єктом оподаткування.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому повторно звертав увагу суду на той факт, що контролюючим органом не зазначено адресу квартир, а тому не встановлені підстави для нарахування податкових зобов`язань.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві 08 вересня 2020 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №1-2659 на суму 2075,02 грн.;

- №1/2659 на суму 1497,59 грн.;

- №1-2659 на суму 1910,71 грн.;

- №1-2659 на суму 2037,47 грн.;

- №1-2659 на суму 2267,50 грн.;

- №1-2659 на суму 1502,28 грн.;

- №1-2659 на суму 1906,02 грн.;

- №1-2659 на суму 1506,97 грн.;

- №1-2659 на суму 2070,33 грн.;

- №1-2659 на суму 2276,89 грн.

В розрахунку коригування до вищезазначених податкових повідомлень-рішень зазначено наступне:

- 1-2659, податок - 2075,02грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_1 , загальною площею 44,2 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1497,59грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 31,9 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1910,71грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 40,7 кв.м.;

- 1-2659, податок - 2037,47грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 43,4 кв.м.;

- 1-2659, податок - 2267,50грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 48,3 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1502,28грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 32 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1906,02 грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 40,6 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1506,97грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 31,1 кв.м.;

- 1-2659, податок - 2070,33грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 44,1 кв.м.;

- 1-2659 податок - 2276,89грн., об`єкт оподаткування за адресою - м. Київ, неможливо визначити адресу, загальною площею 48,5 кв.м.

Вважаючи наведені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28 грудня 2014 року, яким, шляхом викладення в новій редакції статті 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України), введено новий податок - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування, відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, стали об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частка.

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів (підпункт 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України).

Положення 266.4.2.пункту 266.4 статті 266 ПК України визначає, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Оцінюючи правомірність винесених Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.

За приписами абзацу «а» підпункту 266.7.1. пункту 266.7 статті 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку, зокрема: за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Із наведеного слідує, що у разі перебування у власності фізичної особи одного об`єкта нерухомості (житлового будинку) податок обчислюється виходячи із загальної площі такого об`єкта, зменшеної відповідно до податкової пільги, та відповідної ставки податку.

Стосовно посилань позивача на положення підпункту 58.1.1. пункту 58.1 статті 58 ПК України, суд зауважує.

Положення підпункту 58.1.1. пункту 58.1 статті 58 ПК України в редакції, на які посилається представник позивача, вступили в силу лише з 1 січня 2021 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року №466, а саме абзацу другу статті 1 розділу ІІ «Прикінцеві положення».

В той же час, на момент винесення податкових повідомлень-рішень положення статті 58 ПК України не мали такої обов`язкової підстави як «….суму та підставу для визначення…».

А тому суд не приймає до увагу такі обґрунтування в якості підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

В той же час, згідно розрахунку податкових зобов`язань, визначених в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, відповідач визначив об`єктом оподаткування квартири:

- 1-2659, податок - 2075,02грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_1 , загальною площею 44,2 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1497,59грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 31,9 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1910,71грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 40,7 кв.м.;

- 1-2659, податок - 2037,47грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 43,4 кв.м.;

- 1-2659, податок - 2267,50грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 48,3 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1502,28грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 32 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1906,02 грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 40,6 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1506,97грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 32,0 кв.м.;

- 1-2659, податок - 2070,33грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 44,1 кв.м.;

- 1-2659 податок - 2276,89грн., об`єкт оподаткування за адресою - неможливо визначити адресу, загальною площею 48,5 кв.м.

Проте, з відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів вбачається, що позивачу належать на праві власності наступні об`єкти житлової нерухомості (квартири):

- 1-2659, податок - 2075,02грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_1 , загальною площею 44,2 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1497,59грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_2 , загальною площею 31,9 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1910,71грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_3 , загальною площею 40,7 кв.м.;

- 1-2659, податок - 2037,47грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_4 , загальною площею 43,4 кв.м.;

- 1-2659, податок - 2267,50грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_5 , загальною площею 48,3 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1502,28грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_6 , загальною площею 32 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1906,02 грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_7 , загальною площею 40,6 кв.м.;

- 1-2659, податок - 1506,97грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_8 , загальною площею 31,1 кв.м.;

- 1-2659, податок - 2070,33грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_9 , загальною площею 44,1 кв.м.;

- 1-2659 податок - 2276,89грн., об`єкт оподаткування за адресою - АДРЕСА_10 , загальною площею 48,5 кв.м.

Із вищенаведеного слідує, що відповідачем під час розрахунку податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки контролюючим органом неправильно визначено об`єкт оподаткування (площу) по податковому повідомленню-рішенню №1-2659 від 08 вересня 2020 року на суму 1506,97 грн, щодо решти податкових повідомлень-рішень, то об`єкт оподаткування та площа визначені вірно, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України- в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач частково довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, крім податкового повідомлення-рішення №1-2659 від 08 вересня 2020 року на суму 1506,97 грн., оскільки останнім не вірно розраховано площу об`єкта оподаткування.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково .

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1-2659 на суму 1506,97 грн. від 08 вересня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 .

3. В решті позовні вимоги залишити без задоволення

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_11 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка , 33/19, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 71,82 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко