Справа № 520/5511/21
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 р.Справа № 520/5511/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. (ухвалене суддею Шевченко О.В.) по справі № 520/5511/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 р.; поновити позивача на посаді начальника Лозівського відділу поліцію Головного управління Національної поліції в Харківській області; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати і виплатити на користь позивача грошове забезпечення в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, в період з 04.03.2021 року по дату ухвалення судового рішення в цій справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Кодексу законів про працю України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив частково задовольнити апеляційну скаргу відповідача, змінивши рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги позивача, виклавши його резолютивну частину в зміненій частині наступним чином: поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Лозівського районного відділу поліції ГУНП у Харківській області з 05.03.2021 р.; зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу грошове забезпечення в розмірі, передбаченому, згідно із штатним розписом для посади начальника Лозівського районного відділу поліції ГУНП у Харківській області за період з 05.03.2021 р. по день ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

У судовому засіданні позивач підтримав відзив на апеляційну скаргу.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводам позивача, що для належного захисту його прав необхідно змінити рішення суду першої інстанції, поновивши ОСОБА_1 на аналогічній посаді в новоствореному відділі Лозівському районному відділі поліції ГУ НП у Харківській області, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки, оскільки позивачем рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 р. в межах розгляду цієї справи не оскаржується та ця позовна вимога не заявлялася ним в позові.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.12.2019 р. на підставі контракту, укладеного з Головним управлінням Національної поліції в Харківській області, прийнято на службу до поліції та призначено на посаду начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. Строк дії контракту: до 10.12.2022 р.

Наказом Національної поліції України № 1021 від 23.12.2020 р. «Про організаційно - штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області» затверджено перелік змін у штатах Національної поліції, та штати територіальних (відокремлених) підрозділів Головного управління Національної поліції в Харківській області, зокрема, штат Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та скорочено всі посади (222) Лозівського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Згідно із попередженням про наступне звільнення зі служби в поліції, 04.01.2021 р. позивача під особистий підпис ознайомлено з вищевказаним наказом, яким, зокрема, скорочено посаду ОСОБА_1 , а саме: начальника Лозівського ВП ГУНП в Харківській області та відповідно до ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» позивача попреджено про можливе наступне звільнення зі служби в поліції на підставі п.4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", у разі не призначення на іншу посаду в поліції.

Позивач подавав рапорт на переміщення його на посаду начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

Заступником начальника ГУНП в Харківській області направлено начальнику ГУНП в Харківській області подання від 04.03.2021 р. про переміщення полковника поліції ОСОБА_1 на посаду заступника начальника сектору поліцейської діяльності № 1 Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, відповідно до п.3 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" (на посади нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський - у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду).

Наказом Головного управління Національної поліції у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 р. по особовому складу, на підставі наказу Національної поліції України № 1021 «Про організаційно - штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області», згідно із п. 3 ч.1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду) полковника поліції ОСОБА_1 /0083781/ переміщено на посаду заступника начальника сектору поліцейської діяльності № 1 Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади начальника Лозівського відділу поліції ГУНП в Харківській області на підставі подання заступника начальника ГУ НП в Харківській області.

Не погоджуючись із вищезазначеним наказом відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ відповідача необґрунтований та підлягає скасуванню, а позивача необхідно поновити на посаді начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. Крім того, для найбільш ефективного засобу правового захисту позивача, судом першої інстанції зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати і виплатити на користь позивача грошове забезпечення в розмірі, передбаченому згідно із штатним розписом для посади начальника Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за період з 05.03.2021 р. по 14.06.2021 р.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію»).

Згідно із ч. 3 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію», проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Поліцейський може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей (п. 8 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Частиною 9 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 р. № 1235, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.12.2016 р. № 1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (в подальшому Порядок № 1235) та Перелік документів з питань проходження служби (в подальшому - Перелік).

Розділом ІІ Порядку № 1235 встановлено, що підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.

Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу (п. 2 розділу ІІІ Порядку № 1235).

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 1235 встановлено, що перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим Наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 1235, у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.

Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон України «Про Національну поліцію» не визначає поняття рівнозначна посада та понять переміщення на посаді та переведення на іншу посаду, які мають різну правову природу та особливості процедурного застосування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну службу», рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

Згідно із ч. 1 ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Частиною 2 статті 32 КЗпП України встановлено, що не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.

Тобто, переведення відрізняється від переміщення тим, що при переведенні працівнику доручається та ж сама або інша робота на іншому підприємстві, або робота на цьому ж підприємстві, але в іншій місцевості. Водночас, при переміщенні працівник залишається на тому ж підприємстві, в установі, організації, але на іншому робочому місці, в іншому структурному підрозділі у тій же місцевості.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що переміщення працівника на іншу посаду допускається лише за його згодою.

Проте, відповідачем не надано, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції доказів надання позивачем згоди на переведення його на посаду заступника начальника сектору поліцейської діяльності № 1 Лозівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області.

Крім того, згідно із довідкою за підписом начальника УКЗ ГУНП в Харківській області від 25.03.2021 р. підтверджено, що станом на 04.03.2021 р. в ГУ НП в Харківській області наявні вакантні посади, які передбачають граничне спеціальне звання «полковник поліції»: заступник начальника Ізюмського районного управління поліції; заступник начальника - начальник сектору кримінальної поліції Чугуївського районного управління поліції; начальник Куп`янського районного відділу поліції; начальник Лозівського районного відділу поліції.

Судовим розглядом встановлено, що позивач подавав рапорт на переміщення його на посаду начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

Доказів надходження інших пропозицій по переміщенню позивача на інші рівнозначні посади з ГУНП в Харківській області відповідачем не надано ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржуваним наказом ГУНП в Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 р. встановлено посадовий оклад заступника начальника сектору поліцейської діяльності № 1 Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області 2850 грн., надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції 50% посадового окладу, з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавку за стаж служби.

Згідно із довідкою заступника начальника УФЗБО ГУНП в Харківській області про складові грошового забезпечення позивача за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року підтверджено, що на посаді начальника Лозівського відділу поліції ГУНП в Харківській області, щомісячно позивачу нараховувалось більше 23000 грн., з врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (посадового окладу, надбавок, доплат, премій, індексації).

Довідкою заступника начальника УФЗБО ГУНП в Харківській області про складові грошового забезпечення позивача за період з березня 2021 року по травень 2021 року підтверджено, що перебуваючи на посаді заступника начальника сектору поліцейської діяльності щомісячно позивачу нараховувалось близько 17000 грн., з врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (посадового окладу, надбавок, доплат, премій, індексації).

Таким чином, наказом ГУНП в Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 р. істотно змінені умови проходження служби позивача (його посада, зменшення розміру його посадового окладу за новою посадою в порівнянні з попередньою).

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ відповідача протиправний та прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи, що судовим розглядом встановлено, безпідставність переміщення позивача на іншу посаду без його згоди, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про поновлення його на посаді начальника Лозівського відділу поліцію Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Щодо стягнення на користь позивача різниці грошового забезпечення за час виконання нижчеоплачуваної роботи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Судовим розглядом встановлено, що наказом ГУНП у Харківській області № 417 о/с від 10.12.2019 р. позивача призначено на посаду начальника Лозівського ВП ГУНП в Харківській області з посадовим окладом 3600 грн., граничний розмір грошового забезпечення становить 23579 грн.

Наказом ГУ НП у Харківській області № 172 о/с від 04.03.2021 р. позивача призначено на посаду заступника начальника СПД № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області з посадовим окладом 2850 грн., граничний розмір грошового забезпечення становить 15990 грн.

З 05.03.2021 р. ОСОБА_1 тимчасово виконував обов`язки начальника Лозівського РВП в Харківській області з посадовим окладом 3600 грн., граничний розмір грошового забезпечення становить 27540 грн.

Згідно із довідками, наданими ГУНП у Харківській області вих. № 2300/119-26/01-2021 від 15.11.2021 р. та вих. № 2392/119-26/01-2021 від 22.11.2021 р., позивач за період з 05.03.2021 р. по 14.06.2021 р. отримав грошове забезпечення в наступних розмірах, а саме: за березень 16724,39 грн.; за квітень 24932 грн.; за травень 15989,94 грн.; за червень 6928,98 грн.

Таким чином, різниця грошового забезпечення ОСОБА_1 за час виконання нижчеоплачуваємої роботи за період з 05.03.2021 р. по 14.06.2021 р. складає: за березень 6854,61 грн. (23579 грн. - 16724,39 грн.); за травень 7589,06 грн. (23579 грн. - 15989,94 грн.); за червень 3288,80 грн. (10217,56 грн. - 6928,98 грн.), а всього 17732,25 грн.

Під час проведення вищезазначеного розрахунку отримане позивачем грошове забезпечення за квітень 2021 року не враховувалося, оскільки його розмір на 1353 грн. перевищує граничний розмір грошового забезпечення на посаді начальника Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, який становить 23579 грн.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України).

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з ГУНП в Харківській області на користь ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 05.03.2021 р. по 14.06.2021 р. в розмірі 17732,25 грн.»

В іншій частині рішення першої інстанції, відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає залишенню без змін.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Згідно із п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Керуючись ст.ст. 243, 271, 286, 308, 313, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. по справі № 520/5511/21 змінити, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції: "Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 05.03.2021 р. по 14.06.2021 р. в розмірі 17732 (сімнадцять тисяч сімсот тридцать дві) гривні 25 копійок.".

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. по справі № 520/5511/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 30.11.2021 року