Справа № 200/3751/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2021 року справа №200/3751/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Геращенка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року у справі № 200/3751/21-а (головуючий суддя І інстанції Циганенко А.І.), складене в повному обсязі 11 червня 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якому просив:

- визнати бездіяльність Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки по наданню ОСОБА_1 довідки щодо стажу учасника бойових дії за рішенням суду від 27 листопада 2018 року по справі 805/441 у відповідності до стандартних вимог Пенсійного фонду протиправною;

- зобов`язати Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надати відповідну довідку до Пенсійного фонду (копію ОСОБА_1 ) з визначенням стажу учасника бойових дій ОСОБА_1 у відповідності і підстав архівних довідок ЦАМО РФ з липня 1962 року по листопад 1963 року включно, інші скасувати;

- визнати дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області по нарахуванню розміру пенсії за віком ОСОБА_1 за кожний рік понад нормованого стажу із розрахунку 1% за мінімальним розміром пенсії протиправним;

- зобов`язати Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунки розмірів пенсії за віком, з отриманням довідки по стажу учасника бойових дії ОСОБА_1 за період з 2000 року по 2018 року за цінами на час винесення рішення;

- зобов`язати Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунки розмірів пенсії за віком ОСОБА_1 за повним загальним стажем з урахуванням розміру за кожний рік понаднормового стажу у відповідності умов статті 19 Закону України 1788 як 1% від зарплати і виплатити різницю за період з 2004 року по березень 2018 року за цінами на час винесення рішення;

- звернутись до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного суду України подання щодо конституційної невизначеності статтею 27 Закону України №1058 в частині умов щодо нарахування розміру пенсії з кожен рік понаднормового стажу роботи, що віднесено до юрисдикції Конституційного суду України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначив, що існують підстави для перерахунку розміру пенсії у зв`язку із збільшенням розміру стажу і нарахування додаткової пенсії за понаднормовий період на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Закону України Про пенсійне забезпечення.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , є інвалідом війни 2 групи на підставі ст. 10 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, взятий на облік відповідача з управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві з 01.08.2016 року.

Позивач перебував на обліку як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-1V.

02 квітня 2018 року позивач звернувся до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою (вх. № 1902), щодо переходу на інший вид пенсії як інвалід війни 2 групи.

Протоколом по управлінню від 21 червня 2018 року ОСОБА_1 з 02 квітня 2018 року переведено на пенсію по інвалідності, як інваліда 2 групи, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших питань №2262-ХІІ. Розмір пенсії обчислено відповідно до п. а ст. 21 в розмірі 80% від заробітку, як інваліду 2 групи, який обчислено відповідно до ст. 43 Закону України №2262-ХІІ.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії враховано за 60 місяців (порічно) за період з 01 серпня 1990 року по 31 липня 1995 року, який визначено в порядку, встановленому Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і складає 13240,90 грн. (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 3,51740), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки 3764,40 грн., тобто попереднього виду пенсії.

Протоколом по управлінню від 21 червня 2018 року ОСОБА_1 з 02 квітня 2018 року переведено на пенсію по інвалідності, як інваліда 2 групи, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших питань №2262-ХІІ. Розмір пенсії обчислено відповідно до п. а ст. 21 в розмірі 80% від заробітку, як інваліду 2 групи, який обчислено відповідно до ст. 43 Закону України № 2262.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії враховано за 60 місяців (порічно) за період з 01 серпня 1990 року по 31 липня 1995 року, який визначено в порядку, встановленому Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і складає 13240,90 грн. ( індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 3,51740), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки 3764,40 грн., тобто попереднього виду пенсії.

Загальний розмір пенсії після перерахунку на 02 квітня 2018 року склав з урахуванням обмеження максимального загального розміру пенсії 13 730,00 грн., в тому числі: основний розмір пенсії від середнього заробітку 10 592,72 грн. (13 240,90 грн. х 80%), підвищення інваліду війни 2 групи 580,80 грн., збільшення 2 648,18 (10592х25%), щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни 50 грн., розмір, що забезпечує максимальну виплату (реформа) мінус 141,70 грн. (а.с.8- 10).

За рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2017 року у справі № 233/3458/17 та ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2018 року позивачу встановлено новий розмір пенсії та частина доплати пенсії за період з 13 жовтня 2010 року по 28 лютого 2018 року в сумі 1 444,34 грн. виплачені у липні 2018 року. Доплата пенсії за період з 01 квітня 2018 року по 30 червня 2018 року виплачена в серпні 2018 року у розмірі 13 927,22 грн.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму з 01 липня 2018 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії. Розмір пенсії на 02.04.2018 складав 13730,00 грн., з 01 липня 2018 року склав 13 871,70 грн.

Новий розмір пенсії в сумі 13 871,70 грн. та доплата пенсії в сумі 283,40 грн. за період з 01 липня 2018 року по 31 серпня 2018 року виплачені позивачу у вересні 2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року у справі №0540/8698/18-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо відшкодування коштів та сплати моральної шкоди на загальну суму 2145353,00 грн. відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі №0540/8698/18-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо відшкодування коштів та сплати моральної шкоди задоволено частково:

визнано протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії як інваліду війни 2 групи за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-XII з урахуванням показника середньої заробітної плати в України за 2016, 2017 роки;

зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 з 02 квітня 2018 року пенсію як інваліду війни 2 групи за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-XII із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017 календарні роки.

Загальний розмір пенсії після перерахунку на 02 квітня 2018 року склав з урахуванням обмеження максимального загального розміру пенсії 13730,00 грн., в тому числі: основний розмір пенсії від середнього заробітку 15132,98 грн. (18916,23 грн. х 80%), підвищення інваліду війни 2 групи 580,80 грн., збільшення 3783,25 (15132,98х25%), щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни 50 грн., загальний розмір пенсії 19547,03 грн.

Розпорядженням по управлінню від 23.04.2019 виконано постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2019. Після перерахунку розмір пенсійних виплат, з урахуванням обмеження максимального загального розміру пенсії, склав з 02.04.2018 13730 грн., з 01.07.2018 14350 грн., з 01.12.2018 14970 грн., з 01.07.2019 15640 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі №200/7749/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною в частині своєчасного призначення та перерахунку пенсій, зобов`язання обчислити пенсію з 01.03.2019 р. відповідно до вимог Закону України №2262-ХІІ з урахуванням середньої заробітної плати по Україні з якої сплачені страхові внески за 2016, 2017, 2018 роки, зобов`язання перерахувати та виплатити різницю в пенсії з 02.04.2018, зобов`язання перерахувати та виплатити різницю в розмірах раніше призначених пенсій у відповідності п.3 ст.51 та п.2 ст.63 Закону України №2262-ХІІ з часу появи права по 01.04.2018 р. з урахуванням різниці у розмірах пенсії станом на 01.04.2018р. по Закону України №1058 та Закону України №2262-ХІІ задоволений частково:

визнано протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неповної виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, як інваліду війни 2 групи відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992 з 02.04.2018;

зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області перерахувати та виплатити різницю в пенсії по інвалідності, як інваліду війни 2 групи відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992 ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії на підставі п.3 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 02.04.2018 щомісячно;

в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Також, 03 березня 2020 року позивач звернувся до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити пенсію по інвалідності, як інваліда війни 2 групи з 1964 по 2000 роки. 10 березня 2020 року відповідач відмовив у нарахуванні та виплаті недоотриманої пенсії з травня 1964 року по березень 2000 року, оскільки пенсія призначається та виплачується з моменту особистого звернення за нею.

Не погодившись з вказаною відмовою, у квітні 2020 року позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду звернувся з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області де просив: визнати протиправною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті пенсії з часу отримання інвалідності;

зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити недоотримані суми пенсії за весь час інвалідності, а саме з травня 1964 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 р. у справі №200/4229/20-а у задоволенні позову ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі №200/5571/20-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання обставин форс-мажору, визнання протиправними дій та бездіяльності Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та його відмову у перерахунку пенсії за 2019 - 2020 роки, зобов`язання здійснити такий перерахунок, зобов`язання прийняти рішення про одночасне призначення двох пенсій та поновити виплату довічної трудової пенсії, зобов`язання нарахувати недоотриману пенсію як інваліду війни з 09 квітня 1991 року по листопад 2004 року та з 06 грудня 2004 року по березень 2018 року - відмовити повністю.

Дослідивши обставини справи та зміст судових рішень за участю тих самих сторін, суд зазначає, що, на відміну від адміністративних справ №0540/8698/18-а, №805/4341/18-а, №200/7749/19-а, №200/4229/20-а, №200/5571/20-а у цій адміністративній справі позивач частково змінив предмет позову щодо періодів стверджувальних порушень, навів додаткові обставини в обґрунтування заявлених вимог та заявив додаткові вимоги, які не були предметом судового розгляду

Приймаючи спірну постанову суд першої інстанції відмовив у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Стаття 27 Закону №1058-IV визначає правила розрахунку розміру пенсії за віком.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

За приписами статті 63 Закон №2262-XII перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Судом встановлено, що протоколом від 21 червня 2018 року ОСОБА_1 з 02 квітня 2018 року переведено на пенсію по інвалідності, як інваліда 2 групи, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших питань, розмір пенсії обчислено відповідно до п. а ст. 21 в розмірі 80% від заробітку, як інваліду 2 групи, який обчислено відповідно до ст. 43 Закону №2262-ХІІ.

Таким чином, перерахунок пенсії, яка призначена позивачу, має здійснюватися на підставі статті 63 Закон №2262-XII, але не в поряду, встановленому Законами №1058-IV та №1788-XII.

Щодо позовних вимог визнати бездіяльність центру комплектування по наданню ОСОБА_1 довідки щодо стажу учасника бойових дії, суд зазначає наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі №805/4341/18-а зобов`язано Донецький обласний військовий комісаріат видати ОСОБА_1 довідку для подання в органи Пенсійного фонду України із зазначенням періоду участі в бойових діях під час виконання інтернаціонального обов`язку на території Куби.

Даним судовим рішенням встановлено, що враховуючи чисельні відповіді відповідача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а саме від 2 червня 2017 року № 3446, від 2 квітня 2018 року № 1919, від 23 квітня 2018 року № 2412, в яких викладено заперечення щодо участі ОСОБА_1 в бойових діях в період, зокрема, з 28 серпня 1962 року по жовтень 1962 року, з жовтня 1962 року по листопад 1962 року, з листопада 1962 року по травень 1963 року, та з травня 1963 року по 28 листопада 1963 року, разом з цим, в матеріалах справи наявні: рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2004 року у справі № 2-263, яким визначено період участі в бойових діях - з жовтня 1962 року по листопад 1962 року та з травня 1963 року по липень 1963 року та який зараховується на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці; довідка архіву штабу Південного оперативного командування від 07.02.2001 року (а.с. 26 зворот) із зазначенням того, що у наказі начальника 883 продовольчого складу (по стройовій частині) № 26 від 28 серпня 1962 року - значиться: §6. Цього числа нижченаведений склад продовольчого складу, на теплоході, "Ставрополь" прибув на територію Республіки Куба: 18. Рядовий ОСОБА_1 (так у тексті). підстава: опис № 24542, справа № 1, лист № 16. У наказі начальника 883 продовольчого складу (по стройовій частині) № 285 від 28 листопада 1963 року, м. Гавана, - значиться: § І. Вважати убившим до шпиталю № 36708, з наступним відправленням для подальшого лікування до Радянського Союзу, - молодшого сержанта ОСОБА_1 . З 30 листопада 1963 року виключити з переліків частини, всіх видів забезпечення. Видати всі належні атестати та документи. Підстава: опис № 24542, справа № 3, лист № 32 суд вважає за необхідне зобов`язати Донецький обласний військовий комісаріат видати ОСОБА_1 довідку для подання в органи Пенсійного фонду України із зазначенням періоду участі в бойових діях під час виконання інтернаціонального обов`язку на території Куби із врахуванням цих документів.

20 грудня 2018 року Донецьким обласним військовим комісаріатом видана довідка №С3/1055 для подання в органи Пенсійного фонду України із зазначенням періоду участі ОСОБА_1 в бойових діях під час виконання інтернаціонального обов`язку на території Куби (а.с. 8).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності відмови у задоволені позовних вимог.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі «Золотас проти Греції» стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, заява № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, заява № 49429/99).

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року у справі № 200/3751/21-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2021 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць