Справа № 380/6461/21
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6461/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

на розгляд суду надійшла позовна заява Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь державного бюджету 2550,00 згідно з рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 21.07.2020 № 0149.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у передбачений законом строк не сплатив штраф, рішення про накладення штрафу не оскаржив. Вказане є підставою для стягнення з відповідача на користь державного бюджету 2550,00 грн.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає, що ухвалою судді від 23.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та ухвалено розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами; запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали подати відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України; роз`яснено, що процесуальні строки, встановлені цією ухвалою, можуть бути продовжені судом за заявою особи відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 18 червня 2020 року № 731-IX.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 23.04.2021 відповідач отримав 06.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву не подав.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Департамент економічного розвитку Львівської міської ради на адресу відповідача скерував вимогу від 28.01.2020 № 23/Р-11-134, згідно з якою відповідачем самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами рекламоносій на фасаді будинку, на АДРЕСА_1 . Запропоновано усунути встановлене порушення у термін до 04.02.2020.

Департамент економічного розвитку Львівської міської ради на адресу позивача скерував подання від 23.01.2020 № 23/Р-11-747 про порушення відповідачем Закону України «Про рекламу».

10.06.2020 начальник відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області склав протокол № 0135 про порушення законодавства про рекламу, в якому встановив порушення відповідачем частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» - розміщення зовнішньої реклами за адресою: АДРЕСА_1 (один рекламоносій на фасаді будинку) без наявності дозволу на розміщення зовнішньої реклами від органів місцевого самоврядування.

Позивач надіслав на адресу відповідача вимогу від 11.06.2020 №07_4-12/3713 про надання належним чином завірених копій документів, що мають відношення до справи та письмових пояснення по факту вчинення порушення законодавства про рекламу.

09.07.2020 позивач прийняв рішення № 0147 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу щодо відповідача на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 10.06.2020 № 0135.

21.07.2020 позивач прийняв рішення № 0149 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким наклав на відповідача штраф у розмірі 2550,00 грн за порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Листом від 21.07.2020 № 07_4-12/4594 позивач вказане рішення надіслав на адресу відповідача.

У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку штрафу, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України регулює Закон України «Про рекламу».

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу» на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

- вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

- надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;

- приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

- приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Закону України «Про рекламу» особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Норми зазначеної статті не поширюються на порушення, зазначені у статті 24-1 вказаного Закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні:

у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом;

у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами;

у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом;

у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту;

у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу (далі Порядок № 693).

Вказаний Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Відповідно до пунктів 9, 10 Порядку № 693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення.

Протокол розглядається у місячний строк.

Як встановив суд, 10.06.2020 начальник відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області склав протокол № 0135 про порушення законодавства про рекламу, в якому встановив порушення відповідачем частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» - розміщення зовнішньої реклами за адресою: м. Львів, просп. Свободи, 41 (один рекламоносій на фасаді будинку) без наявності дозволу на розміщення зовнішньої реклами від органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.

У пункті 11 Порядку № 693 встановлено, що за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

09.07.2020 позивач прийняв рішення № 0147 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу щодо відповідача на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 10.06.2020 № 0135.

Відповідно до абзацу першого пункту 12 Порядку № 693 справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 693 за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Як встановив суд, 21.07.2020 позивач прийняв рішення № 0149 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким наклав на відповідача штраф у розмірі 2550,00 грн за порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Листом від 21.07.2020 № 07_4-12/4594 позивач вказане рішення надіслав на адресу відповідача.

Відповідно до одинадцятої статті 27 Закону України «Про рекламу» рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Суд зауважує, що відповідач не надав доказів оскарження рішення від 21.07.2020 № 0149 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

У пункті 20 Порядку № 693 встановлено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що відповідач не надав доказів добровільної сплати суми штрафу згідно з рішенням від 21.07.2020 № 0149 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що існують достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь державного бюджету 2550,00 грн згідно з рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 21.07.2020 № 0149.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути до бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок згідно з рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 21.07.2020 № 0149.

Судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області (79011, м. Львів, вул. Вітовського, 18; )

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Сидор Н.Т.