Справа № 692/1051/21
Суддя: ЛЕВЧЕНКО Л. О.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 692/1051/21
Провадження № 2-а/692/8/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021року смт. Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря Савенко О.В.,

розглянувши в судовому засіданні (в спрощеному порядку) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області в особі Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2021року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області в особі ГУНП у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2021 р. В обґрунтуванні зазначив, що 18.10.2021р. о 13:10год. керуючи автомобілем FORD Transit D, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом і рухаючись по автодорозі за населеним пунктом смт. Драбів, вул. Київська, був зупинений працівниками поліції. Після спілкування працівник поліції пішов до свого службового автомобіля, де виніс постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.10.2021р. серія БАВ № 592094, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки той керував вказаним автомобілем без відкритої категорії ВЕ, чим порушив п. 21А ПДР.

Зазначив, що вважає дії працівника поліції незаконними, винним себе у правопорушенні не визнає, оскільки керував транспортним засобом, маючи відкриту категорію «В», якою дозволено керування транспортними засобами автомобілями, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кг, в тому числі автомобілями з причіпом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кг, але не перевищує маси автомобіля без навантаження і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кг. Вказав, що такі доводи надавав працівникам поліції, однак вони були проігноровані, єдиним доказом вчинення ним правопорушення є сама оскаржувана постанова.

На підставі викладеного, просив суд визнати дії поліцейського Золотьніського РВП ГУНП в Черкасьткій області старшого сержанта поліції Богославця Костянтина Борисовича при винесенні постанови від 18.10.2021р. серія БАВ № 592094 про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення стягнення на позивача штрафу у розмірі 3400 грн. протиправними, скасувати вказану постанову, а провадження закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Розгляд вказаної справи здійснюється в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін відповідно до ухвали суду від 28.10.2020р. Вказаною ухвалою відповідачу було встановлено строк надання відзиву протягом 5 днів з дня вручення ухвали.

Відповідач ГУНП в Черкаській області відзиву проти адміністративного позову не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що поліцейським СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП України в Черкаській області старшим сержантом поліції Богославцем Костянтином Борисовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 592094 від 18.10.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З тексту постанови вбачається, що ОСОБА_1 18.10.2021р. о 13:10 год. на автодорозі Т2 (нерозбірливо) в смт. Драбів, вул. Київська, 28, керував автомобілем автомобілем FORD Transit D, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 в якого (нерозбірливо) та у водія відсутня категорія ВЕ для керування з причепом, чим порушив ПДР п. 2.1.а, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з чим застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У частині першій статті 3 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Спірні правовідносини врегульовані ст.14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Суд звертає увагу, що зазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Стороною відповідача не було зазначено в постанові докази на підтвердження винуватості особи, як і не надано суду жодних доказів на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Суд вважає, що відповідачем під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено вимоги ст. 245 КУпАП, а саме: не повно з`ясовано обставини справи.

Так, згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі № 816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, слід звернути увагу на те, що лише винна особа може нести відповідальність за вчинення будь-якого правопорушення, а оскільки стороною відповідача не доведено, що в діях позивача наявна вина, тобто наявний склад адміністративного правопорушення, та всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно фабули правопорушення, вказаної в постанові від 18.10.2021р., ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, оскільки керував автомобілем з причепом, не маючи категорії «ВЕ».

Відповідно п. 2.1.а ПДР України Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно положень п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії.

Категорія В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми.

Категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів

Відповідно положень ч. 1 п. 58 вказаного Положення водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

Відповідно наданої позивачем копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Тернопіль МРВ ДАІ ГУ-МВС України у 2003р. вбачається , що автомобіль FORD Transit D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , має повну масу 2650, масу без навантаження - 1642.

Відомості про вагу причіпу у матеріалах справи відсутні.

Із матеріалів справи вбачається, що поліцейський по справі не відібрав пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановив свідків правопорушення, не зазначив чи здійснювався відеозапис або фотофіксація правопорушення, до постанови не додано відомостей про вагу автомобіля FORD Transit D з причепом станом на дату та час скоєння правопорушення, відеозапис чи фотофіксація такого правопорушення тощо. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП. Під час судового розгляду встановити наявність вини позивача лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, інші докази до вказаної постанови не додані, при цьому відповідач не скористався своїм право подати до суду відзив проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії поліцейського СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП України в Черкаській області старшого сержанта поліції Богославця К.Б. під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд відповідно до вимог п.1 ст.247, ст. 293 КУпАП вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити, в зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога в частині визнання незаконними дій поліцейського СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП України в Черкаській області старшого сержанта поліції Богославця К.Б. під час винесення постанови БАВ № 592094 від 18.10.2021р. задоволенню не підлягає, оскільки вона охоплюються вимогою про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У розумінні Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст. 1 Закону № 3674-VI ).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв`язку.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позовні вимоги вцілому задоволено, суд приходить до висновку про те, що у відповідності до ст. 139 КАС України судовий збір має бути стягнутий із відповідача - Головного управління Національної поліції у Черкаській області на користь позивача, а саме у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247 п.1, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАВ № 592094 від 18.10.2021р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену поліцейським СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП України в Черкаській області старшим сержантом поліції Богославцем Костянтином Борисовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Черкаській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 ( чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Драбівський районний суд Черкаської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Черкаській області, (вул. Паст ерівська, 104, м. Черкаси, 18036).

Суддя Л.О. Левченко