Справа № 140/9438/21
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року ЛуцькСправа № 140/9438/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення 01.08.2021 остаточного розрахунку при звільненні з військової служби на день виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належні при звільненні суми грошової компенсації вартості неотриманого речового майна, що належить до видачі у розмірі 75 475,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з 1997 по 2021 рік проходив військову службу в структурних підрозділах Державної прикордонної служби України, в тому числі в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) Західного РУ ДПС України та перебував на всіх видах забезпечення.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) Західного РУ ДПС України від 30.07.2021 №466-ос позивача звільнено з військової служби в запас та виключено із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення з 01.08.2021.

ОСОБА_1 зазначає, що в день виключення із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення 01.08.2021, відповідач не провів повний розрахунок з позивачем та не виплатив компенсацію вартості неотриманого речового майна, що належить до видачі в сумі 75475, 60 грн.

Вказує, що при неодноразовому звернення од відповідача щодо виплати йому вказаної заборгованості, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не проведення 01.08.2021 остаточного розрахунку при звільненні з військової служби на день виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, а саме невиплати грошової компенсації вартості неотриманого речового майна, що належить до видачі протиправною, та такою, що грубо порушує його конституційні права та охоронювані законом інтереси.

На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 22.10.2021 №14/22-5/б/н ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) Західного РУ ДПС України позов не визнав та зазначив, що нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

На виконання пункту 5 Порядку №178, ІНФОРМАЦІЯ_6 було видано розпорядження з метою зазначення цін у 2021 році, а саме відповідно до розпорядження від 29.01.2021 №13 вказана вартість належних до видачі предметів речового майна з моменту виникнення права на отримання яких виникало у військовослужбовця з 01.01.2021.

У зв`язку з вищевикладеним, будь-якої протиправності в діях посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 не вбачається. Військова частина НОМЕР_1 подала потребу у коштах до Адміністрації Державної прикордонної служби України на виділення асигнувань для виплати компенсації вартості неотриманого речового майна ОСОБА_1 , однак станом на 21.10.2021 кошти на рахунок Військової частини НОМЕР_1 ще не надійшли

З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на різних посадах у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) Західного РУ ДПС України в період з 22.06.1995 по 18.08.1997 та з 16.07.2020 по 01.08.2021, що підтверджується листом відповідача №12/8211 від 12.08.2021 (а.с. 22).

Згідно з наказом відповідача від 22.07.2021 № 419-ос «Про особовий склад», майстер- сержанта ОСОБА_1 (П-049069) звільнено з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас.

Згідно з наказом начальника 6 прикордонного загону від 30.07.2021 № 446-ос «Про особовий склад», майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-049069) виключено зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення з 01.08.2021 (а.с.13).

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина 9971) Західного РУ ДПС України №47 про вартість речового майна, що належить до видачі, ОСОБА_1 має право на грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна в кількості 75 найменувань в сумі 75475, 60 грн. Військовий збір 1, 5 % становить 1132, 13. Сума до виплати 74343, 47 грн (а.с.26).

Як вбачається з матеріалів справи, під час проходження позивачем військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) Західного РУ ДПС України виплата компенсації позивачу замість належного до видачі речового майна не здійснювались, що не заперечується відповідачем.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача щодо не проведення вказаних виплат протиправною, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своєї бездіяльності щодо невиплати позивачу грошової компенсації вартості неотриманого речового майна, що належить до видачі з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтями 1, 9 Закону України Про соціальний і правовий захист

Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон № 2011 -XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частини 1 статті 9-1 Закону № 2011-XII речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування. Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація) визначено Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі Порядок №178).

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця (пункт 3 Порядку № 178).

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (пункт 4 Порядку № 178).

Згідно з пунктом 5 Порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони. МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки. Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби. Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Також наказом Міністра внутрішніх справ України від 31.10.2016 №1132 затверджено Інструкцію про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2016 за №1536/29666) (далі - Інструкція №1132).

Пунктом 10 Розділу І Інструкції № 1132 визначено, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається в їхню власність. За неотримане згідно із встановленими нормами речового забезпечення речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством.

Нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідна довідка за №47 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 була оформлена Луцьким прикордонним загоном (військова частина 9971) Західного РУ ДПС та згідно якої грошова компенсація позивачу за належні до видачі предмети речового майна в кількості 75 найменувань становить 75475, 60 грн. Військовий збір 1, 5 % становить 1132, 13. Сума до виплати 74343, 47 грн (а.с.26).

Отже, на час звільнення позивача зі служби він мав право на грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна, які не отримав в період проходження служби, та яка при звільненні та на даний час виплачена не була.

Суд вважає, якщо держава задекларувала певні правила проведення розрахунку при звільненні військовослужбовця, то вона зобов`язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

При цьому суд зазначає, що невиплата позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна є обмеженням його конституційних прав відповідачем, що є незаконним.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність коштів для виплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, оскільки відсутність бюджетного фінансування для проведення виплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, не впливає на обов`язок відповідача її виплачувати.

Таким чином, вказані відповідачем обставини не позбавляють його обов`язку виплатити позивачу грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у встановленому законом порядку.

При цьому, суд при розгляді даної справи враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.03.2011 у справі Сук проти України вказав, що держава може ввести, призупинити або припинити виплати працівникам з державного бюджету, внісши відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні виплати є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина 9971) Західного РУ ДПС України щодо невиплати грошової компенсації замість належного до видачі ОСОБА_1 речового майна та зобов`язання відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію за речове майно особистого користування, яке не було ним отримано під час проходження служби на день звільнення у розмірі 73343, 47 грн.

Керуючись статтями 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати грошової компенсації замість належного до видачі ОСОБА_1 речового майна та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина 9971) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за речове майно особистого користування, яке не було ним отримано під час проходження служби на день звільнення у розмірі 73343, 47 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Луцький прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (43005, Волинська область, місто Луцьк, вул. Стрілецька, 6, ).

Суддя Т.М. Димарчук