Справа № 159/2865/21
Суддя: Шергіна Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2865/21
Провадження № 2-а/159/69/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Шергіної Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Шокот С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Левщука Сергія Геннадійовича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Левщука Сергія Геннадійовича (далі - поліцейський м. Ковеля УПП у Волинській області ДПП Левщук С.Г., відповідач-1) про скасування постанови серії ДПО 18 №660247 від 07.05.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, як незаконної.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 07.05.2021 відповідачем-1 надано йому оскаржувану постанову (текст якої майже не читається) про накладення адміністративного стягнення, при цьому не роз`яснивши її зміст, порядок оскарження, чим грубо порушив його права.

Стислий виклад заяв (клопотань) учасників справи.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує на те, що поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням вимог чинного законодавства. Так, 07.05.2021 поліцейським м. Ковеля УПП у Волинській області ДПП Левщуком С.Г. при здійсненні патрулювання території міста Ковель о 15 год. 38 хв. було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій транспортного засобу марки «Mersedes-Benz GL 320», номерний знак НОМЕР_1 , як було встановлено пізніше ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки та перебуваючи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі постанови Ковельського міськрайонного суду, справа №159/6783/20, чим порушив пункти 2.3 «в», 2.1 «а» ПДР України та статті 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за частиною п`ятою статті 121 КУпАП та частиною четвертою статті 126 КУпАП. Під час виявлення правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , було застосовано превентивні заходи передбачені статтями 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», такі як перевірка документів, з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу. Встановивши особу порушника було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, заслухано усні пояснення, роз`яснено права правопорушнику відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. На підставі викладеного просив в задоволенні позову відмовити.

06.08.2021 та 08.11.2021 позивач ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, у яких додатково зазначив, що в постанові від 07.05.2021 відповідачем не вказано, що він допустив порушення у вигляді перевищення швидкості, як це озвучив відповідач, що також підтверджується відеозаписом від 07.05.2021, яким також зафіксовано порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів в розумінні статті 70 КАС України, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, як і не надано доказів того, що він керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки.

В судовому засіданні 28.10.2021 представник позивача Шамова Г.Р. позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві та письмових поясненнях. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача Гапонюк І.М. в судовому засіданні 28.10.2021 заявлений позов не визнав, з підстав викладених у відзиві на позов. Просив відмовити у його задоволенні.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 19.05.2021.

23.06.2021 відкрито провадження у справі з викликом сторін.

Ухвалою суду від 28.07.2021 залучено у справіУправління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у Волинській області ДПП, відповідач-2) в якості співвідповідача.

Розгляд справи відкладався з підстав визначених частиною другою статті 205 КАС України.

Сторони в судове засідання 25.11.2021 не з`явились.

Позивачем та його представником подано до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідачів судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

07.05.2021 відносно ОСОБА_1 поліцейським роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП сержантом поліції Левщуком С.Г. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №660247 за частиною четвертою статті 126, частиною п`ятою статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 20 400 грн 00 коп.

Позивач вказує на незаконність винесеної постанови та її необґрунтованість.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов задоволенню не підлягає з таких мотивів та підстав.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно і статтями 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007) особа, яка володіє чи керує автомобілем підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання транспортного засобу є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізував своє право володіти автомобілем, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Контроль за дотриманням Правил дорожнього руху в силу статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» покладено на органи поліції.

У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративне правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративного стягнення та забезпечує їх виконання.

Згідно із статтею 258 КУпАП та пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, поліцейський виносить постанову у справі на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення пунктів 2.3 «в», 2.1 «а» ПДР України та зазначено, що він 07.05.2021 о 15 год 38 хв. керував транспортним засобом Mersedes-Benz GL 320», номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки та перебуваючи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі постанови Ковельського міськрайонного суду, справа №159/6783/20, тобто вчинив правопорушення передбачені частиною п`ятою статті 121 КУпАП та частиною четвертою статті 126 КУпАП.

На підставі статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (частина четверта статті 126 КУпАП), яке на час події становило 20 400 гривень.

Диспозиція частини п`ятої статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошолома.

Пунктом 2.3 «В» ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Позивач заперечує допущене ним порушення правил користування ременями безпеки.

Як вбачається із розмови водія та поліцейського на відеозаписі з місця події, водій підтвердив, що не був пристебнутий ременем безпеки, а отже знехтував визначеним пунктом 2.3 «В» ПДР обов`язком користуватися ременями безпеки.

Відповідно до частини четвертої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із пунктом 2.1(а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Обов`язок органу (посадової особи) з`ясувати усі обставини справи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення чітко визначений статтею 280 КУпАП.

Позивач не заперечує факт керування транспортним засобом 07.05.2021, однак, як зазначила в судовому засіданні 28.10.2021 представник позивача Шамова Г.Р., про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, він на момент зупинки транспортного засобу 07.05.2021 не знав.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП, відповідачем визначено керування позивачем транспортним засобом будучи, позбавленим права керування.

Судом було витребувано та оглянуто в судовому засіданні матеріали справи №159/6783/20 (провадження №3/159/260/21) про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2021 у справі №159/6783/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Дана постанова була залишена без змін постановою Волинського апеляційного суду від 19.04.2021.

З постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що вона була прийнята в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до частини третьої статті 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Таким чином, станом на 07.05.2021 позивач був позбавлений права керування транспортними засобами в установленому порядку.

Стосовно доводів позивача щодо порядку порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення суд враховує, що відповідно до матеріалів адміністративної справи відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП.

Водночас, позивачем не було долучено до постанови відповідача будь-яких письмових клопотань, зауважень та заяв стосовно дій відповідача, ним не подавалися жодні скарги в органи Національної поліції або прокуратури.

Щодо доводів позивача з приводу того, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, а постанова про адміністративне правопорушення винесена на місці зупинки транспортного засобу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і пунктом 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених частиною п`ятою статті 121 КУпАП та частиною четвертою статті 126 КУпАП.

На підставі викладеного, суд зазначає, що відповідач по справі, діючи в межах наданих йому законом повноважень, мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відтак, доводи позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху України, суд вважає безпідставними.

Оцінивши пояснення позивача в адміністративному позові, додаткових поясненнях до позову та пояснення представника позивача в судовому засіданні, відзив на позовну заяву відповідача з приєднаним до нього відеозаписом, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 121 КУпАП та частиною четвертою статті 126 КУпАП, факт правопорушення зафіксований у встановленому законодавством порядку, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийнята уповноваженою особою, адміністративне стягнення накладено із врахуванням особи винного та конкретних обставин вчинення правопорушення.

Таким чином суд вважає, що оскаржувана постанова не підлягає скасуванню.

Щодо судових витрат.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 454 грн не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 2, 5-9, 19, 72, 77, 90, 132, 139, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі статей 7, 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Левщука Сергія Геннадійовича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Шамова Галина Романівна, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - поліцейський роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Левщук Сергій Геннадійович адреса: 45008, Волинська область, місто Ковель, вулиця Драгоманова, будинок 19.

Відповідач - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 43005, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Залізнична, будинок,15.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду Юлія ШЕРГІНА