Справа № 189/1393/21
Суддя: Степанова О. С.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1393/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.11.2021 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Степанової О.С.

за участю секретаря Комеристої І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського СРПП відділення №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Лимар Івана Вячеславовича, ГУНП в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №509684 від 24.09.2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом та просила суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №509684 від 24.09.2021 року, винесену поліцейським СРПП відділення №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Лимарем Іваном Вячеславовичем відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн., справу закрити.

Позов мотивований наступним.

Постановою інспектора СРПП відділення № 5 СРУП старшого лейтенанта поліції Лимар Івана Вячеславовича серії БАВ №509684 від 24.09.2021 року позивачку, ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

В постанові зазначено, що 24.09.2021 року, о 09.20 годині, ОСОБА_2 в с. Зарічне по вул. Каштанова керувала мопедом «Мустанг» б/н не маючи посвідчення водія на керування таким транспортним засобом.

З постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення БАВ №509684 від 24.09.2021 року позивачка не погоджується, у зв`язку з тим, що відповідач не проінформував її про конкретну причину зупинки, вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та інших документів не було, крім того, у відповідача не було правових підстав вимагати пред`явлення посвідчення водія та інших документів, оскільки позивачкою не вчинялося та не було наміру вчиняти правопорушення, інших підстав для перевірки документів у відповідача не було. Будь-яких доказів факту порушення позивачкою ПДР України відповідачем не було надано. Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, вимога відповідача до позивачки про пред`явлення посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб є протиправною та ОСОБА_2 , в свою чергу, не була зобов`язана виконувати дану вимогу.

Представник відповідача - 2 ГУНП в Дніпропетровській області надала суду відзив, в якому просила відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свою позицію мотивувала тим, що постанова про адміністративне правопорушення серії БАВ №509684 від 24.09.2021 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а також у діях позивачки ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що остання була правомірно притягнута до адміністративної відповідальності.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позивні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач - 1 поліцейський СРПП відділення №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Лимар І.В. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду не надавав.

Представник відповідача - 2 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилась, у своєму відзиві просила проводити розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

24.09.2021 року, о 09.23 годині, в с. Зарічне по вул. Каштанова, інспектор СРПП ВП №5 СРУП у Дніпропетровській області ст. лейтенант поліції Лимар І.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №509684 від 24.09.2021 року, згідно якої, 24.09.2021 року, о 09.20 годині, водій ОСОБА_2 в с. Зарічне по вул. Каштанова керувала мопедом «Мустанг» б/н не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушила п. 2.1 ПДР України; дії позивачки кваліфіковані за ч. 2 ст. 126 КУпАП; накладений штраф у розмірі 3400,00 гривень (копія постанови, а. с. 6).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2 ст. 222 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У ст. 16 зазначеного Закону встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, згідно яких водій, зокрема, зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Водночас, пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Пунктами 1-10 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», визначеного вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, а саме: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Всі інші причини зупинки автомобіля - незаконні.

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що поліцейським був зупинений транспортний засіб під керуванням позивачки, однак підстави зупинки позивачки, а саме, факт порушення останньою Правил дорожнього руху, в оскаржуваній постанові не відображено.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Однак, інспектором суду не надано жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, що в свою чергу давало б працівнику поліції підстави для зупинення транспортного засобу та перевірки документів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки інспектором поліції без належної правової підстави було зупинено транспортний засіб під керуванням позивачки ОСОБА_2 , то подальша вимога пред`явлення для перевірки посвідчення водія є незаконною, а відтак оскаржувана постанова є протиправною.

Окрім цього, працівником поліції не надано суду належних та допустимих доказів того, що на момент зупинки позивачки ОСОБА_2 , а саме, 24.09.2021 року, остання не мала права керувати мопедом «Мустанг».

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_2 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позову був сплачений судовий збір у розмірі 454 грн. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 9, 14, 72-77, 139, 242-246, 229, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського СРПП відділення №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Лимар Івана Вячеславовича, ГУНП в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №509684 від 24.09.2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №509684 від 24.09.2021 року, винесену інспектором СРПП відділення №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Лимарем Іваном Вячеславовичем відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 коп.).

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП ОСОБА_2 від 24.09.2021 року - закрити.

Відшкодувати ОСОБА_2 сплачену суму судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Суддя О.С. Степанова

29.11.2021