Справа № 400/3784/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 р. № 400/3784/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Вільнозапорізької сільської ради, вул. Москаленка, 35, с. Вільне Запоріжжя, Баштанський район, Миколаївська область, 55650,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Вільнозапорізької сільської ради (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у неприйнятті рішення відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України у формі рішення сесії за клопотанням позивача від 12.03.2021 про безоплатну приватизацію земельної ділянки, а саме: про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки площею 20 га, кадастровий номер :01:000:0484 у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах території Новоюр`ївського старостинського округу Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області (за межами населених пунктів поблизу с. Білоцерківка); зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 12.03.2021 про безоплатну приватизацію земельної ділянки, а саме: про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки площею 20 га, кадастровий номер :01:000:0484 у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах території Новоюр`ївського старостинського округу Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області (за межами населених пунктів поблизу с. Білоцерківка) з прийняттям рішення відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України у формі рішення сесії.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на обставину звернення до відповідача із клопотанням про безоплатну приватизацію земельної ділянки, за яким відповідач, у порушення статті 118 Земельного кодексу України, не прийняв рішення за результатами розгляду клопотання позивача про безоплатну приватизацію земельної ділянки від 12.03.2021.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на те, що бажана позивачем земельна ділянка не прийнята у комунальну власність Вільнозапорізької сільської територіальної громади та не здійснено відповідну державну реєстрацію права власності. Відповідач зазначає також, що для самостійного обробітку земель необхідно проживати у відповідній місцевості, щоб мати реальну можливість господарювати на земельній ділянці. Відповідач вказує, що зобов`язання сільської ради приймати на сесії рішення про виділення земельної ділянки є втручанням у право сільської громади на місцеве самоврядування, не є таким, що переслідує законну мету і є необхідним у суспільстві, ставить під сумнів ефективність використання землі як основного національного багатства.

У зв`язку з тим, що від учасників справи не надходило заяв про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач звернувся до відповідача з клопотанням від 12.03.2021, в якому просив передати йому безоплатно у власність земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства та з цією метою надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки площею 20 га, кадастровий номер :01:000:0484, що розташована в межах території Новоюр`ївського старостинського округу Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Білоцерківка).

До клопотання були додані графічні матеріали, копія паспорта та картки платника податків позивача.

Листом від 22.04.2021 № вих. 526/04.10 відповідач повідомив позивачу, що право власності на бажану ним земельну ділянку не зареєстроване за відповідачем, тому відповідач не може вирішувати питання про передання її у власність. Відповідач вказав, що зазначена ним обставина унеможливлює розгляд клопотання позивача по суті та його задоволення.

Отже, клопотання позивача від 12.03.2021 не розглянуте відповідачем, у зв`язку з чим між сторонами виник спір.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходив з такого.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту „б частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

За змістом частин першої-третьої статті 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт „в частини третьої статті 116 Земельного кодексу України).

У статті 121 Земельного кодексу України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначений у статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У цій самій частині статті 118 Земельного кодексу України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту.

Вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин пункт 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" відносить до виключної компетенції пленарних засідань сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частини першої статті 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформлюється розпорядчим індивідуальним правовим актом рішенням відповідного органу місцевого самоврядування.

Відсутність належно оформленого рішення відповідача про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у частині шостій статті 118 Земельного кодексу України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача та прийняти рішення за результатами його розгляду.

Суд не надає оцінку аргументам відповідача, які стосуються неможливості задоволення клопотання позивача від 12.03.2021, оскільки спір між сторонами виник у зв`язку з неприйняттям відповідачем жодного рішення за клопотанням позивача (ані про задоволення клопотання, ані про відмову в його задоволенні). Тобто у цій справі не належить досліджувати підстави для задоволення клопотання або для відмови в цьому.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати у справі становлять сплачений позивачем судовий збір в сумі 908 грн за квитанцією від 21.05.2021, які у зв`язку із задоволенням позову, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Вільнозапорізької сільської ради (вул. Москаленка, 35, с. Вільне Запоріжжя, Баштанський район, Миколаївська область, 55650, ідентифікаційний код за ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Вільнозапорізької сільської ради (55650, Миколаївська область, Баштанський район, с. Вільне Запоріжжя, вул. Москаленка, 35, ідентифікаційний код за 1), що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) від 12.03.2021, в якому він просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки площею 20 га, кадастровий номер :01:000:0484, що розташована в межах Новоюр`ївського старостинського округу Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Білоцерківка).

3. Зобов`язати Вільнозапорізьку сільську раду (55650, Миколаївська область, Баштанський район, с. Вільне Запоріжжя, вул. Москаленка, 35, ідентифікаційний код за 1) розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) від 12.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки площею 20 га, кадастровий номер :01:000:0484, що розташована в межах Новоюр`ївського старостинського округу Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Білоцерківка), та прийняти на сесії рішення за результатами такого розгляду.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вільнозапорізької сільської ради (вул. Москаленка, 35, с. Вільне Запоріжжя, Баштанський район, Миколаївська область, 55650, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна