Справа № 560/12523/21
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 листопада 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кам`янець-Подільської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Кам`янець-Подільської міської ради щодо порушення процедури розгляду клопотання позивача від 09.02.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею не більше 0,10 гектара, за адресою АДРЕСА_1 , між вулицями Лелюшенка та Молодіжна, і яка була позначена на графічних матеріалах, які були додані до зазначеного клопотання;

- зобов`язати Кам`янець-Подільську міську раду винести та розглянути у відповідності та в строки, встановлені чинним законодавством України, на засіданні чергової сесії Кам`янець-Подільської міської ради клопотання позивача від 09.02.2021 про надання дозволу, чи відмову у наданні дозволу, на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею не більше 0,10 гектара, за адресою м. Кам`янець - Подільський, між вулицями Лелюшенка та Молодіжна і яка була позначена на графічних матеріалах, які були додані до зазначеного клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 по справі №560/4158/21, розглянув вказану заяву та прийняв рішення, яким відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 100 кв м (0,01 га) за адресою АДРЕСА_1 ) за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

У вказаному рішенні відповідач як на підставу для відмови вказує службову записку Департаменту правового супроводу та контролю від 20.07.2021 №40/01-16.

Позивач вважає таке рішення сесії протиправним, тому звернувся в суд з даним позовом.

Ухвалою від 28.09.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що на земельній ділянці, на яку позивач просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, проходить оптиковолоконний кабель зв`язку та підземний електрокабель. Крім того, вказана земельна ділянка частково виходить за межі червоних ліній вулиць та доріг.

Від позивача надійшла відповідь на відзив в якій останній просив задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши позовну заяву, відзив, оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 09 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею не більше 0,10 гектарів, за адресою АДРЕСА_1 , між вулицями Лелюшенка та Молодіжна, з доданими графічними матеріалами.

Листом Кам`янець-Подільської міської ради №5/02-14-1525 від 25 березня 2021 року позивача повідомлено що за його заявою від 09 лютого 2021 року на розгляд пленарного засідання сесії Кам`янець-Подільської міської ради був винесений проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної за адресою між вулицями Лелюшенка та Молодіжна, місто Кам`янець - Подільський ОСОБА_1 ». На пленарному засіданні 7 сесії Кам`янець - Подільської міської ради VIII скликання, депутати міської ради розглянули цей проект рішення та при голосуванні не набрали необхідної кількості голосів для його прийняття.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 по справі №560/4158/21 зобов`язано Кам`янець-Подільську міську раду повторно внести на розгляд чергової сесії ради заяву ОСОБА_1 від 09 лютого 2021 року про надання чи відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею не більше 0,10 гектара, за адресою: м. Кам`янець - Подільський, між вулицями Лелюшенка та Молодіжна, та в строки, в порядку і у спосіб, передбачений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельним кодексом України, прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.

На виконання вказаного рішення суду, відповідач розглянув вказану заяву та прийняв рішення від 17.08.2021 №91/14, яким відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 100 кв м (0,01 га) за адресою АДРЕСА_1 ) за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Підставою для відмови відповідач вказує службову записку Департаменту правового супроводу та контролю від 20.07.2021 №40/01-16.

Позивач вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення відповідач діяв не на підставі та не у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля визнана основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) є вичерпним.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №803/1244/16.

При цьому, згідно п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Тобто, нормами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи щодо земельних питань передбачає прийняття рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23.112018 по справі №826/8844/16.

У рішенні від 17.08.2021 №91/14 Кам`янець - Подільською міською радою було зазначено, що розглянувши службову записку Департаменту правового супроводу та контролю від 20.07.2021 №40/01-16 вирішено відмовити позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність бажаної земельної ділянки.

Таким чином, відповідач не обґрунтував з посиланням на підтверджуючі вказані обставини докази жодної з підстав, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

За таких обставин, рішення відповідача від 17.08.2021 №91/14, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 100 кв м (0,01 га) за адресою м. Кам`янець - Подільський, вул. Нігенське шосе (навпроти будинку №1 по вул. Молодіжна) за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, є протиправним та підлягає скасуванню.

У постанові від 28.05.2020 у справі №819/654/17 Верховний Суд зазначив, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

За загальним правилом, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в його задоволенні. З іншого боку, відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою (прийняти рішення такого змісту), якщо уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом і немає обґрунтованих сумнівів вважати, що він не надасть дозвіл, розглянувши заяву повторно.

Відповідно до ч. 4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Отже, відповідач повинен здійснити перевірку відповідності місця розташування бажаної земельної ділянки з урахуванням дотримання замовником вимог законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, після чого прийняти рішення.

З урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою із прийняттям відповідного рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 грудня 2018 року по справі №804/1469/17 та від 29.01.2019 по справі №824/332/17-а.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи викладене, позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини 3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 14 сесії VIII скликання Кам`янець-Подільської міської ради №91/14 від 17.08.2021 "Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Кам`янець-Подільської міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 100 кв м (0,01 га) за адресою АДРЕСА_1 ) за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та прийняти рішення відповідно до статті 118 ЗК України, з урахуванням висновків суду у даному судовому рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Кам`янець-Подільська міська рада (Майдан Відродження, 1, Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, 32300 , ідентифікаційний код - 26571846)

Головуючий суддя О.П. Шевчук