Справа № 240/17689/20
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17689/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

29 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2020 року позивач, ОСОБА_1 звернулась в суд, як законний представник своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , з позовом до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (відповідача), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області щодо відмови видачі неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку, паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язати Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку, паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про дитину та її батьків до ЄЛЛР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 08.07.2021 позов задовольнив частково. Визнав протиправною відмову Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, оформлену листом від 19.09.2020 №Л-6/6/1820-20/1820/740-20, у видачі неповнолітній ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Також зобов`язав Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2020 (вх.№Л-6/6/1820-20) про видачі її неповнолітній дитині ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, та прийняти рішення відповідно до норм Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ. В задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що доводи відповідача про недотримання процедури звернення за отриманням паспорту, передбаченої Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, є безпідставними, адже вказаний порядок регулює відносини щодо видачі паспорту у формі ID-картки.

Вважає, що подача передбаченої вказаним порядком заяви-анкети означала б згоду на обробку персональних даних (в тому числі біометричних). Крім того, наслідками подачі такої заяви-анкети була б видача паспорту у громадянина України формі ID-картки з присвоєнням унікального номеру в реєстрі. Разом з тим, вона зверталась до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою про видачу її неповнолітній дитині ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки та повідомила, що від отримання паспорта у формі ID-картки відмовляється та не надає згоду на обрубку персональних даних.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою, в якій просила видати її дочці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки, оскільки вона відмовляється від оформлення такого паспорта як ID-картка по релігійним переконанням.

За наслідками розгляду вказаної заяви, Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області надіслав ОСОБА_1 лист від 19.09.2020 №Л-6/6/1820-20/1820/740-20, в якому зазначив, що відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456, для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник подає: заяву; рішення суду; свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України); дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи. З огляду на зазначене подана заява щодо оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року на теперішній час не може бути задоволена.

Разом з тим, Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області у листі повідомив ОСОБА_1 , що при наданні перерахованих вище документів, в тому числі відповідного рішення суду, буде розглянуто питання документування її доньки - ОСОБА_2 паспортом громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року.

Таким чином, зміст листа Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області від 19.09.2020 №Л-6/6/1820-20/1820/740-20 свідчить, що підставою для відмови у видачі неповнолітній ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки було ненадання нею документів, визначених пунктом 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456, в тому числі й відповідного рішення суду.

Вважаючи, що листом від 19.09.2020 №Л-6/6/1820-20/1820/740-20 відповідач протиправно відмовив її неповнолітній дитині ОСОБА_2 , у видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України "Про громадянство України" 18.01.2001 №2235-III (далі - Закон №2235-III).

Статтею 5 Закону №2235-III визначено, що документом, який підтверджує громадянство України (окрім іншого) є паспорт громадянина України.

Відповідно до статті 5 Закону №2235-III Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Даним Положенням про паспорт громадянина України передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, що посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VI (далі - Закон №5492-VI).

Абзацом а) пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №5492-VI визначено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Частинами 1, 2, 4, 5 статті 14 Закону №5492-VI передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів. Бланки документів у формі картки виготовляються з полімерних матеріалів, які за фізичними характеристиками підлягають лазерній персоналізації і гравіюванню відповідно до державних (національних) та міжнародних стандартів, і містять безконтактний електронний носій (у випадках, передбачених цим Законом) та номер бланка.

Отже, із системного аналізу вказаних норм видно, що вказаним Законом також передбачена можливість видачі документа як у формі книжечки, так і у вигляді картки.

Тобто, заявник звернувшись до уповноваженого суб`єкта з відповідними документами, передбаченими вказаним Законом, має право на отримання документа у формі книжечки, зокрема, паспорта громадянина України.

Слід також зазначити, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі Пз/9901/2/18 (Провадження №11-460заі18) позов задоволено частково та визнано протиправною відмову Відділу Управління Державної міграційної служби у видачі особі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-XII; зобов`язано Відділ Державної міграційної служби оформити та видати особі паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-XII.

Вирішуючи спір по суті, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що норми Закону №5492-VI на відміну від норм Положення №2503-XII (діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було встановлене законом) не було необхідним у демократичному суспільстві у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При вирішенні спору Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що законодавець, приймаючи Закон України від 14 липня 2016 року №1474-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України (далі - Закон №1474-VIII), яким внесено зміни до Закону № 5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України.

Водночас, висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів Державної міграційної служби України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

За правилами статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України суди мають враховувати висновки Верховного Суду у зразковій справі під час ухвалення рішення у типовій справі.

При цьому, Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Отже, вказаним Законом також передбачена можливість видачі документа як у формі книжечки, так і у вигляді картки.

Тобто, заявник, звернувшись до уповноваженого суб`єкта з відповідними документами, передбаченими вказаним Законом, має право на отримання документа у формі книжечки, зокрема, паспорта громадянина України.

Відповідно до частини 7 статті 16 зазначеного вище Закону, визначено вичерпний перелік підстав коли уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа.

У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа. Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

Таким чином, зі змісту вищенаведеної норми видно, що законодавець передбачив вичерпний перелік підстав для відмови заявникові у видачі документа.

Приписами пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №398 внесено зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", доповнивши його абзацом такого змісту: "Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року."

При цьому, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за №620/33591, затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Тимчасовий порядок, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Положеннями пункту 1 розділу І Тимчасового порядку визначено, що цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до абз. 5 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302", Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 23.02.2007 №719-V), визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Колегія суддів зазначає, що даний нормативно-правовий акт регулює питання оформлення і видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої вже прийнято рішення суду, що набрало законної сили, в тому числі і про визнання протиправних дій органів Державної міграційної служби України щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року. Зокрема, зазначені положення законодавства регулюють окремі правовідносини, а саме: випадки, коли особа вже зверталася до суду та отримала відповідне рішення суду, яке набрало законної сили.

Як встановлено судом першої інстанції, звертаючись до відповідача із заявою ОСОБА_1 просила видати її неповнолітній дочці ОСОБА_2 паспорт громадянина України саме у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Однак, на час звернення позивача до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із відповідною заявою про видачу її неповнолітній дитині ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року, Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затверджений Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, втратив чинність на підставі Наказу МВС України від 01.03.2018 №161, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2018 року за №352/31804.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, відсутність форми заяви не може нівелювати право особи на отримання паспорту у формі книжечки, а тому подання заяви у довільній формі чи за формою, визначеною Порядком, затвердженим наказом МВС України від 13.04.2012 №320, що втратив чинність не може слугувати підставою для невидачі такого паспорту.

10 вересня 2020 року ОСОБА_1 зверталась до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою довільної форми, в якій просила видати її дочці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки.

При цьому, колегія суддів наголошує, що у вказаній заяві відсутня інформація про те, що до неї додавались будь-які документи (а.с. 23).

Також встановлено, що за наслідками розгляду вказаної заяви, Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області надіслав ОСОБА_1 лист від 19.09.2020 №Л-6/6/1820-20/1820/740-20, в якому зазначив, що відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456, для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник подає: заяву; рішення суду; свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України); дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи. З огляду на ненадання наведеного переліку документів, в тому числі відповідного рішення суду, Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області повідомив ОСОБА_1 , що заява про видачу її неповнолітній дитині ОСОБА_2 паспорта громадянина України у Формі книжечки не може бути задоволена (а.с.9-10).

Тобто, зі змісту листа від 19.09.2020 №Л-6/6/1820-20/1820/740-20 видно, що Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області фактично відмовив ОСОБА_2 у видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, мотивуючи свою відмову недотриманням нею законодавчо визначеного порядку звернення та ненаданням документів визначених пунктом 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456.

Таким чином, приймаючи оскаржувану у дані справі відмову, оформлену листом від 19.09.2020 №Л-6/6/1820-20/1820/740-20, Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області керувався нормами Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456.

Водночас приймаючи оскаржувану відмову, оформлену листом від 19.09.2020 №Л-6/6/1820-20/1820/740-20, Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області керувався нормативно-правовим актом, який не регулював спірні правовідносини, а відтак діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, відповідач протиправно, посилаючись на норми Тимчасового порядку №456, відмовив ОСОБА_2 у видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки, тому правомірно визнав протиправною відмову Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, оформлену листом від 19.09.2020 №Л-6/6/1820-20/1820/740-20, у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Водночас слід зазначити, що ОСОБА_1 звертаючись до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою, просила її неповнолітній дитині ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, а тому положення Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, на вказані правовідносини щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки не поширюються.

За таких встановлених судом обставин, для належного захисту прав позивача суд першої інстанції, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 245 КАС України, обгрунтовано зобов`язав Коростенський районний відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2020 (вх.№ Л-6/6/1820-20) про видачу її неповнолітній дитині ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, та прийняти рішення відповідно до норм Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що без дотримання певної процедури щодо розгляду заяви позивача, позовна вимога про зобов`язання Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області видати неповнолітній ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року є передчасною.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.