Справа № 623/4074/21
Суддя: Бєссонова Т. Д.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/4074/21
Номер провадження 2-а/623/50/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Телешевської В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 623/4074/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» Луганський прикордонний загін, 3 прикордонний загін імені Героя України полковника Євгенія Пікуса про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

07.10.2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Святець О.М. звернувся до суду з позовом, у якому просить поновити строк на оскарження постанови № 148654 від 17 квітня 2021 року, складену Начальником 1 віпс впс «Станиця Луганська» Старшим прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду-виїзду «Станиця Луганська» капітаном Ролінським Я.Р. про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-2 КУпАП, та скасувати постанову № 148654 від 17 квітня 2021 року, складену Начальником 1 віпс впс «Станиця Луганська» Старшим прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду-виїзду «Станиця Луганська» капітаном Ролінським Я.Р. про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-2 КУпАП.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно довідки від 19 травня 2017 року за № вона є внутрішньо переміщеною особою. Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 . 17.04.2021 року вона знаходилась в контрольному пункті в`їзду-виїзду «Станиця Луганська» дорожній коридор №6 «Станиця Луганська - Щастя - Новоайдар». Начальником 1 віпс впс «Станиця Луганська» Старшим прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду-виїзду «Станиця Луганська» капітаном Ролінським Я.Р. було винесено постанову №148654 від 17 квітня 2021 року про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-2 КУпАП, за змістом якої 14.11.2020 року вона здійснила виїзд з контрольованої території України поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду без проходження контролю в`їзду-виїзду, тобто порушила пп.3, 21 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з Постановою КМ України від 17.07.2019 року №815. 14.11.2020 року вона перетнула державний кордон України до тимчасово окупованої території України з території Російської Федерації на напрямку н.п. Донецьк (РФ) - н.п. Ізварине (ТОТ) в районі н.п. Ізварине та під час в`їзду до тимчасово окупованої території України з території Російської Федерації, виконала всі заходи, необхідні для оформлення (контролю в`їзду/виїзду) відповідних документів представниками Державної прикордонної служби України. Під час складання Постанови про накладання адміністративного стягнення їй повідомили, що письмову копію постанови отримає поштою. Пройшов час, але ніякої постанови не отримувала. 14.09.2021 року до Луганського прикордонного загону був направлений адвокатський запит. Згідно листа № 21/13256 від 21.09.2021 року постанова № 148654 від 17 квітня 2021 року була надіслана її представнику, яку отримав 24.09.2021 року. Як зазначено в постанові, факт порушення порядку виїзду з ТОТ України та в`їзду до неї підтверджується витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», відповідно до якого відсутні дані про офіційний в`їзд виїзд на територію України через працюючий КПВВ, що є правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-2 КУпАП. Враховуючи вищенаведене, вона прийшла до висновку про відсутність в своїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-2 КУпАП. Вказує, що за таких обставин постанова № 148654 від 17.04.2021 року, винесена посадовою особою, начальником Івіпс ВПС «Станиця луганська» Старшим прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду-виїзду «Станиця луганська» капітаном Ролінським Я.Р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-2 КУпАП, винесена із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

23.11.2021 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнає повністю і вважає, що вони не ґрунтуються на законі, є безпідставними і тому не підлягають задоволенню, зазначаючи, що позивачем порушено вимоги п. 3 ст. 288 КУпАП «Порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення», а саме «Скарга подається в орган (посадовій особі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. Скарга, що надійшла, протягом трьох діб надсилається разом із справою органу (посадовій особі), правомочному відповідно до цієї статті її розглядати». 17.04.2021 року на ділянці проведення операції об`єднаних сил в межах Донецької та Луганської областей функціонували визначені КПВВ, а також 16 та 19 квітня 2021 року окупаційною владою ТОТ України здійснювався пропуск громадян через КПВВ «Новотроїцьке» та «Станиця Луганська» з 08.00 до 16.00, у зв`язку з чим позивач мала фізичну можливість в законний спосіб здійснити виїзд з ТОТ України. 17.04.2021 року відповідно за наявною інформацією в базі даних Державної прикордонної служби України було встановлено, що 14.11.2020 року позивач здійснила виїзд з контрольованої території України до території Російської Федерації через КПВВ Мілове. 17.04.2021 року позивач під час перетину КПВВ Станиця Луганська пояснила, що 14.11.2020 року перетнула державний кордон України з території Російської Федерації до тимчасово окупованої території України через тимчасово не працюючий пункт пропуску через державний кордон України на напрямку н.п. Донецьк (ТОТ України) - н.п. Ізварине (РФ), в районі н.п. Ізварине (відповідно до Указу Президента України від 07.02.2019 року №32/2019 н.п. Ізварине визнано тимчасово окупованою територією України), чим порушила Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815. При дачі пояснень позивач не висказувала будь-яких заперечень або зауважень до змісту відібраних пояснень та не надала будь-яких документів, які могли звільняти її від адміністративної відповідальності або пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Факт порушення порядку виїзду з ТОТ України та в`їзду до неї доведено витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» та бази даних підсистеми «Ризик» КАІС ПК «Гарт-1», який є в матеріалах справи, відповідно до якого у період з 14.11.2020 по 17.04.2021 рр, відсутні дані проходження контролю в`їзду/виїзду до ТОТ України через працюючий КПВВ у встановлений законодавством України спосіб. Отже, особа скоїла повторно протягом року однорідне правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-2 КУпАП. В матеріалах справи про адміністративні правопорушення наявне пояснення позивача, написане нею власноруч, в яких вона підтвердила дані, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, зазначила, що під час в`їзду до ТОТ України з території РФ заходи оформлення в`їзду до ТОТ України з РФ представниками Державної прикордонної служби?України не здійснювалися, намагання здійснити в`їзд до ТОТ України встановленим порядком не підтвердила, скоєне правопорушення та стягнення, яке на неї накладається, не оспорює, також наявний рапорт прикордонного наряду «Перевірка документів» в ППр «Станиця Луганська» в якому зазначено, що під час прикордонного контролю за допомогою підсистеми «Ризик» та опитування було встановлено, що позивач порушила порядок в`їзду до тимчасово окупованої території України, та наявна заява позивача про доведення до неї права на отримання безоплатної правової допомоги, таким чином відмовляється від правової допомоги та бажає захищати себе самостійно, а також наявна пам`ятка, якою до позивача доведені положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вказує, що обставини, викладені в позовній заяві, повністю відрізняються від наявних в матеріалах доказів, у зв`язку з чим з метою сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню обставин правопорушення, керуючись п.п. 2,3 ч. 5, ч. б ст. 44 КАС України, вважає, що позивач свідомо вводить суд в оману щодо фактичних обставин справи. Просив у задоволенні адміністративного позову відмовити за необґрунтованістю.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, її адвокат Святець О.М. подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Остапович І.С. в судове засідання також не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріли справи, а саме копію постанови про накладання адміністративного стягнення № 148654 від 17.04.2021 відносно позивача ОСОБА_1 , копію паспорта ОСОБА_1 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 від 19.05.2017 року, саму позовну заяву, складену представником позивача Святець О.М., з боку відповідача відзив, рапорт Федик Н., службову записку ОСОБА_2 , копію письмового пояснення ОСОБА_1 , заяв ОСОБА_1 про відмову від надання безоплатної вторинної правової допомоги та бажання захищати себе особисто, про визнання нею вини, пам`ятки про роз`яснення ст.63 Конституції України, та ст.268 КУпАП, слід прийти до думки про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки:

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України «В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».

Слід вважати, що сторона відповідача впевнена у правомірності свої дії при складанні процесуального документа, такого як постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені його права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і т.д.

Згідно ч. 1 ст. 258 КУпАП «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається».

Згідно п.п. 6 п. 3 розділу II Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення затвердженої наказом МВС України від 08.09.2013 року № 898, старший прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду-виїзду «Станиця Луганська» капітан Ролінський Ярослав Романович мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення та накладати адміністративне стягнення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до змісту ст.12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 року із змінами та доповненнями №113-IX від 19.09.2019 року слід, що в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осібна тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози. Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України. Перебування в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях осіб, не залучених до проведення таких заходів, може тимчасово бути обмежено на період проведення таких заходів Командувачем об`єднаних сил. Законні вимоги посадових осіб, залучених до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, є обов`язковими для громадян і посадових осіб. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року №815 із змінами стосовно п.3 слід, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Контрольні пункти функціонують без вихідних, цілодобово. Пропуск осіб, транспортних засобів та товарів через такі пункти здійснюється відповідно до режиму їх функціонування, встановленого Командувачем об`єднаних сил. Контрольні пункти непризначені для перетинання державного кордону. Рух автомобільного транспорту в межах контрольованої території від контрольних пунктів до лінії розмежування та у зворотному напрямку здійснюється лише дорожніми коридорами(автомобільними). Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено. Об`їзні шляхи навколо дорожніх коридорів (автомобільних та на залізничному транспорті)за рішенням Командувача об`єднаних сил ліквідуються (перекриваються). За рішенням Командувача об`єднаних силу районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у випадках, передбачених законодавством, можуть встановлюватися додаткові обмеження та/або заборони переміщення осіб, не залучених до проведення таких заходів, транспортних засобів та товарів. Виконання законних вимог уповноважених службових осіб військових формувань, правоохоронних та інших державних органів, яких залучено до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та які здійснюють контроль в`їзду/виїзду, є обов`язковим для всіх осіб, які в`їжджають на тимчасово окуповані території та виїжджають з таких територій.

Позивач не заперечує того, що 14.11.2020 року вона перетнула державний кордон України до тимчасово окупованої території України з території Російської Федерації на напрямку н.п. Донецьк (РФ) - н.п. Ізварине (ТОТ) в районі н.п. Ізварине та під час в`їзду до тимчасово окупованої території України з території Російської Федерації, не доводить спосіб та причину з якої вона опинилася на території України саме з протилежної сторони з боку Російської Федерації. Під час спілкування з посадовою особою ніщо не заважало їй наполягати на своїх поясненнях і приєднати їх до матеріалів справи для подальшого прийняття рішення, яке б тягло за собою складання протоколу про адміністративне правопорушення під час розгляду, якщо вона могла довести причину перетину кордону у тимчасово недіючому пункті пропуску. Посилання позивача на те, що вона не згодна з винесеними відносно неї постановами про притягнення до адміністративної відповідальності з підстав відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, порушення норм матеріального та процесуального права також жодним чином не обґрунтовані. Переміщення на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти.

Посадова особа уповноважена згідно ст. 222-1 КУпАП розглядати справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі),статті 204-2, 204-4). Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України. Уповноважені посадові особи органів Державної прикордонної служби України можуть стягувати накладені ними штрафи незалежно від їх розміру в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон, контрольних пунктах в`їзду-виїзду та місцях їх дислокації виключно за допомогою безготівкових платіжних терміналів.

Відповідно до доказів наданих відповідачем, а саме: пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , рапорту Федик Назара, службової записки ОСОБА_3 , а також заяви ОСОБА_1 , де остання визнає свою вину у здійсненні правопорушень передбачених ч. 2 ст. 204-2 КУпАП, роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП відповідачем було винесені оскаржувані постанови. (а.с.51-64)

Отже з огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП, а відтак адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 71, 86, 159-162, 286 КАС України, ст. ст. 247, 258, 268, 280, 283 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позовуОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» Луганський прикордонний загін, 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом десяти днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 листопада 2021 року.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова