Справа № 160/11392/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 26.01.2021 №UA500500/2021/000034/2;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що подав до митного органу митну декларацію разом зі всіма необхідними документами відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України з визначенням митної вартості товару за ціною контракту .Проте, митним органом, на думку позивача, необгрунтовано було витребувано у підприємства додаткові документи в підтвердження митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом визначення митної вартості згідно ст. 64 МК України та надіслав позивачу картку відмови в прийнятті декларації. Таке рішення позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відзив на позовну заяву від позивача надійшов до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 21.09.2021.
Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачем, як декларантом не подані всі документи згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.ч 2-4 ст. 53 МК України. Відповідач зазначає про наявність в поданих позивачем документах розбіжностей і відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Вказані обставини вважає відповідач не дозволяють застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту).
За результатом проведеної консультації між декларантом та митним органом відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України було обрано метод визначення митної вартості -резервний.
23.09.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Позивач просить врахувати наступне:
Пунктом 2.2. контракту №3121-ВW/CN від 25.10.2017 визначено, що ціна на товар включає в себе вартість пакування, у зв`язку з чим відсутні підстави для окремого додавання вартості упаковки до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначені митної вартості товару.
Проти аргументів відповідача про відсутність підтверджуючих документів про факт передоплати за товар, позивач вказує, що до митного органу до винесення оскаржуваного рішення листом №2601-11/2021 від 26.01.2021 були надані платіжні документи swift від 30.09.2020 і від 14.01.2021, разом з листом №М-2021-1675 від 09.04.2021 надавалась виписка з бухгалтерської документації (картка рахунку 63.2 станом на 19.03.2021, якою підтверджується повна оплата та поставка товару за Специфікацією №12 від 04.08.2020 (загальна сума поставленого товару та оплати за нього складає 749711,48 грн.).Дана сума повністю відповідає сумі товару, що вказана в Специфікації, отже будь-які розбіжності відсутні.
Відповідач належним чином не обґрунтував підстави витребування додаткових документів, не вказав на розбіжності або ознаки підробки у наданих декларантом документах або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Між ТОВ «АТБ-маркет» (Покупець) і Bestway (Hong Kong) International Limited (Продавець) 25.10.2017 року був укладений контракт на поставку продукції №3121-ВW/CN, за умовами якого Продавець зобов`язався поставити товар, а Покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у контракті.
Пунктом 1.2. контракту встановлено, що товар, що поставляється повинен бути виготовлений і поставлений партіями в повній відповідності з вимогами, на умовах і за цінами, вказаними в Додатках і Специфікаціях до контракту, які є його невід`ємною частиною.
На виконання умов контракту відповідно до інвойсу від 30.11.2020 №202ЕNТС479 і Специфікації від 04.08.2020 №12 на умовах поставки СFR-Одеса згідно з Incoterms 2010 на адресу покупця була поставлена наступна продукція:
Товари сертифіковані згідно Сертифікату якості №2020ENТС479 від 30.11.2020.
ТОВ «АТБ-маркет» для митного оформлення поставленого товару подав до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA500500/2021/002884 від 25.01.2021 разом з такими документами:
-декларація митної вартості від 25.01.2021 № UA500500/2021/002884;
-контракт на поставку продукції від 25.10.2017 №3121-ВW/CN;
-специфікація від 04.08.2020 №12;
-сертифікат походження товару від 30.11.2020;
-сертифікат якості від 30.11.2020 №2020ЕNТС479;
-інвойс від 30.11.2020 №2020ЕNТС479;
-пакувальний лист від 30.11.2020;
-банківські платіжні документи: swift від 30.09.2020 і swift від 14.01.2021, разом з листом №2601-11/2021 від 26.01.2021;
-автотранспортна накладна від 22.01.2021 №А674.
Згідно Міжнародних правил тлумачення Інкотермс-2010, за умовами поставки СFR: «Продавець не має жодного зобов`язання перед покупцем щодо укладення контракту (договору) страхування. Разом з тим, заява на страхування №4070 від 18.01.2021 надавалася разом з заявою від 09.04.2021 №М-2021-1675.
25.01.2021 відповідачем було надіслано позивачеві повідомлення, в якому вимагалось надати додаткові документи щодо підтвердження митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. В повідомленні зазначено, що відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі- МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюванні товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У зовнішньоекономічному договорі (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення від 25.10.2017 №3121-ВW|CN в розділі 2 зазначено, що упаковка є складовою частини вартості товару, але не зазначено скільки саме становить дана складова у вартості товару.
У зв`язку тим, що за умовами специфікації №12 від 04.08.2020 передбачена передплата за товар на протязі 40 днів від дати коносаменту, відповідач вимагав надати документи, які підтверджують передоплату до митного оформлення.
Крім того, з метою перевірки числових значень складових митної вартості товарів, митниця відповідно до п. 3 ст. 53 МК України відповідач зобов`язав позивача протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
-виписку з бухгалтерської документації;
-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;
-каталоги, специфікації фірми -виробника товару;
-копію митної декларації країни відправлення.
В повідомлені також зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
26.01.2021 листом №2601-11/2021 позивач надав відповідачу пояснення з питань, викладених у повідомленні та наступні документи: банківські платіжні документи: swift від 30.09.2020 і swift від 14.01.2021, разом з листом №2601-11/2021 від 26.01.2021, комерційну пропозицію виробника товару від 03.08.2020, прайс-лист виробника товару від 01.08.2020.
У відповідь відповідач надіслав позивачеві 26.01.2021 повідомлення про відмову в оформленні митної декларації та про обрання резервного методу визначення митної вартості товару.
26.01.2021 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000034/2, яким митну вартість матрацу надувного визначено за резервним методом визначення митної вартості згідно з ст. 64 МК України на рівні «2,92 дол.США за 1 кг, (митна декларація від 10.11.2020 №UA500500/202023499), ніж заявлено декларантом 2,18 дол. США за 1 кг».
Позивач вважає рішення відповідача необґрунтованими і такими, що прийняті з порушенням вимог законодавства України, у зв`язку з чим звернувся з відповідним позовом до суду.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам суд врахував наступні норми чинного законодавства.
Пунктами 23, 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію ст. 248 МК України).
Статтею 257 МК України встановлено, що, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
За ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 50 МК України встановлено, що відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
За ч.1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За приписами частин 1-3 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ст. 54 МК України статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Спірне рішення відповідача ґрунтується на необхідності визначення митної вартості товару за резервним методом, а не за основним як було визначено позивачем.
Частинами 1 - 3 ст. 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
За змістом ч. 1 ст.64 МК України резервний метод застосовується у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Відповідач, обґрунтовуючи своє рішення зіслався на не зазначення позивачем вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Підпунктом в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МК України при визначені митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Відповідно до п. 2.2. контракту на поставку продукції від 25.10.2017 №3121-BW/CN ціна на товар розуміється згідно з умовами FОВ-Шанхай, КНР (у відповідності до «Інкомтерс-2000»), якщо інше не зазначено в специфікаціях, та включає в себе вартість завантаження товару у Постачальника, вартість всіх митних формальностей у країні Постачальника, вартість сертифікації товару, вартість пакування, маркування, не включаючи податки та мита на території України. Тобто, умовами контракту визначено, що ціна на товар включає в себе вартість пакування, у зв`язку з чим відсутні підстави окремо додавати вартість упаковки до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначені митної вартості товару.
Судом також враховується висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 06.03.2018 у справі №815/3142/1,в якому зазначено: «…у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару».
Твердження відповідача про відсутність документів, які підтверджують передоплату за товар спростовуються наданим позивачем відповідачу листом №2601-11/2021 від 26.01.2021, до якого були надані платіжні документи swift від 30.09.2020 і swift від 14.01.2021 та листом №М-2021-1675 від 09.04.2021, до якого додавалась виписка з бухгалтерської документації (картка рахунку 63.2 станом на 19.03.2021, якою підтверджується повна оплата та поставка товару за специфікацією №12 від 04.08.2020 на загальну суму 749711,48 грн.
Щодо зазначення відповідачем про ненадання позивачем витребуваних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, суд виходячи зі змісту ч. 2 ст. 53 МК України і наданих позивачем до митної декларації документів вважає, що цих документів цілком було достатньо для підтвердження заявленої митної вартості.
Щодо зазначення відповідачем про ненадання позивачем витребуваних додаткових документів, а саме бухгалтерських документів, копії митної декларації країни відправлення та висновку про вартісні характеристики товарів.
Як вбачається з матеріалів справи виписка з бухгалтерської документації №63.2 від 19.03.2021 була надана до заяви від 09.04.2021 №М-2021-1675.
Стосовно відсутності митної декларації країни відправлення, то за умовами контракту на поставку товару на постачальника не було покладено обов`язку надати такий документ. До того ж відповідач відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 54 МК України з метою здійснення контролю правильності визначення вартості товарів наділений правом звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.
На вимогу митного органу щодо надання висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, позивачем було надано Експертний висновок Дніпропетровської ТПП №ГО-580/1 від 09.04.202 разом із заявою від 09.04.2021 №М-2021-1675.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 6 ст.55 МК України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За приписами ч.1, ч. 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Щодо коригування митницею митної вартості товару відповідно до ст. 59 МК України за резервним методом визначення митної вартості товару, суд звертає увагу на те, що за приписами ч. 1 ст. 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
До того ж відповідач вказує, що за цією декларацією завозився товар по ціні 2,92 дол. США/кг, тоді як за митною декларацією у даній справі був поставлений матрац надувний , який є штучним товаром.
У постанові від 09.04.2021 у справі № 804/5143/16 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначає: « митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Саме ж по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення».
Таким чином, суд, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару і додатково на вимогу відповідача, прийшов до висновку про підтвердження заявленої митної вартості товарів за основним методом (за ціною договору), недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в ній відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом, наявності встановлених ч.1 і ч. 2 ст. 58 МК України. Відповідачем не наведено обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в ч. 6 ст. 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом., а отже і підстав для застосування резервного методу визначення митної вартості товару.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 4540,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 242-246, 250, 255, 257, 262,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4540,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона