Справа № 260/4404/21
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2021 рокум. Ужгород№ 260/4404/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.,

за участю:

представник позивача не з`явився,

представник відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:
У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 23 листопада 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 29 листопада 2021 року.
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якій просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не оформлення та не подання до Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області всіх необхідних документів для призначення пенсії за вислугою років на пільгових умовах ОСОБА_1 ; 2) Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та подати до Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подання та документи для призначення ОСОБА_1 за вислугою років на пільгових умовах на підставі вимог пункту «а» статті 12, статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ та підпункту «в» пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби. Наказом 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 31 липня 2021 року № 411 позивач, у зв`язку із звільненням з військової служби був виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини. 09 серпня 2021 року позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби з приводу оформлення та подання необхідних документів до ГУ ПФ України в Закарпатській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Листом від 08 вересня 2021 року відповідач відмовив у підготовці та поданні до ГУ ПФ України в Закарпатській області документів для призначення пенсії, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідної вислуги років у календарному обчисленні. Позивач вважає такі дії протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак 23 листопада 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта

Згідно вимог ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України.

Відповідно до витягу із наказу 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби від 31 липня 2020 року № 411-ОС позивача, звільненого з військової служби в запас без надання права носіння військової форми одягу наказом начальника 94 прикордонного загону західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 13.07.2020 року № 364-ос, виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. Відповідно до вказаного наказу остаточною датою закінчення проходження військової служби є 01 серпня 2020 року.

Крім того, відповідно до вищевказаного наказу вислуга років станом на 01 серпня 2020 року становить: календарна 20 років 08 місяців 06 днів; пільгова 09 років 04 місяці 29 днів; загальна 30 років 01 місяць 05 днів.

09 серпня 2021 року позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою, в якій просив оформити та подати необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей».

Листом від 08 вересня 2021 року № 115/Д-11483-5800 відповідач зазначив, що станом на 01 серпня 2020 року загальна вислуга позивача становила 30 років 01 місяць 05 днів, з яких вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 20 років 08 місяців 06 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленому пунктом «а» статті 12 Закону № 2262.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Нормами ч.ч. 1, 5 ст. 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» №661-IV від 03.04.2003 передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону №2262 особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (ч. 1 ст. 2 Закону №2262).

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Згідно пунктів «а», «б», «в» ст. 17 Закону №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону №2262, при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

За змістом ст. 17-1 Закону №2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, ст. 17 Закону №2262 визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, тоді як ст. 17-1 вказаного законодавчого акту встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. При цьому вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262 постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту «в» пункту 3 Порядку, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Спір в даній справі виник з приводу відмови відповідача звернутися до органу Пенсійного фонду з поданням про призначення позивачу пенсії за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років.

Оцінюючи правомірність такої відмови суб`єкта владних повноважень, суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі №805/3923/18-а від 03.03.2021 року, відповідно до якої основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у позивача були наявні 20 років 08 місяців 06 днів у календарному обчисленні та у пільговому обчисленні 09 років 04 місяці 29 днів, та в загальному 30 років 01 місяць 05 днів.

З урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а, суд приходить висновку про наявність у позивача достатньої вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст.12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до п. 1 Порядку, подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Пунктом 12 Порядку визначено, що Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

З позовних вимог вбачається, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо не оформлення та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документів для призначення пенсії за вислугою років.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Cуд зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Разом з тим, за результатами розгляду даної справи судом встановлено, що відповідачем листом від 08 вересня 2021 року відмовлено в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років на умовах, визначених статтею 12 Закону № 226, а тому має місце протиправна відмова суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим, суд виходить за межі позовних вимог та визнає дії відповідача щодо відмови в оформленні та поданні документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для призначення пенсії за вислугу років протиправними.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, слід зобов`язати відповідача оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо відмови в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років. У зв`язку з чим, суд приходить висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в оформленні та поданні документів для призначення пенсії за вислугу років. Відтак позовні вимоги необхідно задовольнити, а порушені права позивача підлягають захисту судом шляхом визнання протиправними таких дій відповідача та зобов`язання подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908, 00 грн. належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови в оформленні та поданні документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

3. Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України (м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька