Справа № 380/13789/21
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року

справа №380/13789/21

провадження № П/380/13976/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) 19.08.2021 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійною фонду України у Львівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періоду роботи на посаді тренера-викладача з 01.12.1981 по 16.08.1992 у ДЮСШ «Сокіл» та ДЮСШ №8.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що є пенсіонеркою, з 21.04.2021 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. ОСОБА_1 вказує, що на день досягнення пенсійного віку у неї було понад 30 років спеціального (педагогічного) стажу, тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачка звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення та виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій. З листа ГУ ПФУ у Львівській області позивачці стало відомо, що відповідач відмовив їй у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій з тих підстав, що періоди роботи з 01.12.1981 по 16.08.1992 на посадах тренера - викладача ДЮСШ «Сокіл» та ДЮСШ №8 не зараховані до стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти пенсій, оскільки зазначена посада не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затв. постановою КМУ №909 від 01.11.1993. Позивачка вважає такі дії органу ПФ протиправними, вказує, що посада тренера - викладача відноситься до категорії керівників інших форм гурткової роботи, що передбачена постановою КМУ №909; з метою належного захисту своїх прав позивачка просить суд зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області призначити та виплатити їй згадану грошову допомогу.

Суд ухвалою від 25.08.2021 відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Відповідач позов не визнає, представник відповідача подав відзив на позовну заяву, просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Заперечення відповідача зводяться до того, що позивачка працювала з 01.12.1981 по 24.09.1986 тренером-викладачем з 01.12.1981 по 16.08.1992 у ДЮСШ «Сокіл», ДЮСШ №8, тобто тренером-викладачем у позашкільному навчальному закладі; посада тренера-викладача у позашкільних закладах освіти Порядком №909 не передбачена. Оскільки у позивачки відсутній необхідний стаж 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, тому відсутні підстави для виплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 з 3 01.12.1981 по 24.09.1986 працювала тренером-викладачем у ДЮСШ «Сокіл», з 24.09.1986 по 16.08.1982 тренером-викладачем у ДЮСШ №8, з 15.08.1992 вчителем фізичної культури середньої шкоди №13 (а.с. 12-13). З 22.04.2021 позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

25.06.2021 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою від 15.06.2021 про виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV (а.с.16).

Листом №7885-8369/С-52/8-1300/21 від 29.06.2021 відповідач відмовив позивачці у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій з таких підстав: оскільки посади тренери-викладачі позашкільних навчальних закладів (на яких позивачка працювала 01.12.1981 по 16.08.1992) не входить до переліку закладів і установ освіти та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, заявниця не має необхідного страхового стажу 30 років; орган ПФУ підтвердив спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 з 15.08.1992 по 31.03.2021 - 28 років 7 місяців 17 днів (а.с. 17-18).

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом 71 розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1191 23.11.2011 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, котрий визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №1191).

Згідно з пунктом 2 цього Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №909 від 04.11.1993, відповідно до якої затвердив Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Відповідно до цієї постанови до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у закладах і установах освіти позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Частина перша статті 10 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 №2145-VIII визначає невід`ємними складниками системи освіти такі: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22.06.2000 №1841-ІІІ (далі - Закон №1841-ІІІ) система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти (заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої); гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти; відповідні органи управління позашкільною освітою і науково-методичні установи; інші суб`єкти освітньої діяльності, що надають освітні послуги у системі позашкільної освіти.

Відповідно до статті 12 Закону №1841-ІІІ:

- заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту (частина третя);

- заклади позашкільної освіти можуть бути комплексними, профільними та спеціалізованими. Профільні заклади позашкільної освіти організовують роботу за певним напрямом позашкільної діяльності. До профільних закладів позашкільної освіти належать центри, клуби туристсько-краєзнавчої, науково-технічної, еколого-натуралістичної, спортивно-оздоровчої, художньо-естетичної творчості, військово-патріотичного спрямування, станції юних туристів, натуралістів, техніків, школи мистецтв, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, дитячо-юнацькі спортивні школи, оздоровчі заклади, туристські бази (частина четверта).

Згідно з абзацом 5 частини четвертої статті 21 Закону №1841-ІІІ педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Частиною другою за Закону №1841-ІІІ визначено, що перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, відповідно до якого посада вчителя, викладача всіх спеціальностей, інструктора з фізкультури належить до посад педагогічних працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України №78 від 31.01.2001 «Про реалізацію окремих положень частини першої статті 57 Закону України "Про освіту", частини першої статті 25 Закону України "Про загальну середню освіту", частини другої статті 18 і частини першої статті 22 Закону України "Про позашкільну освіту"» затверджений Порядок виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти. Згідно з пунктом 2 цього Порядку до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років педагогічних та науково-педагогічних працівників (далі - стаж педагогічної роботи) зараховується час роботи на посадах, передбачених переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 р. N963, а також:

час роботи у спортивних школах усіх типів на посадах керівників, їх заступників з основного виду діяльності, тренерів-викладачів, тренерів-методистів, інструкторів-методистів, акомпаніаторів та на посадах тренерів-викладачів спеціалізованих навчальних закладів спортивного профілю, тим науково-педагогічним працівникам, що працюють за профілем у вищих навчальних закладах III-IV рівня акредитації, керівників фізичного виховання, викладачів фізкультури вищих навчальних закладів I-II рівня акредитації та професійно-технічних навчальних закладів, учителів фізкультури, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи, які працюють за профілем у загальноосвітніх навчальних закладах, і педагогічних працівників, які працюють за профілем у позашкільних та дошкільних навчальних закладах.

Вирішуючи спір по суті, суд керується такими міркуваннями та мотивами:

визначальними умовами для виплати особі одноразової грошової допомоги є досягнення пенсійного віку та наявність страхового стажу на посадах в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (при цьому якщо до цього особа не отримувала будь-яку пенсію) для жінок - 30 років на таких посадах.

Відповідно до частини п?ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду з аналогічних правовідносин дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії. Зазначивши, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 (постанови від 22.03.2019 у справі № 682/2177/17, від 19.03.2019 у справі № 466/5637/17).

За обставин цієї справи ОСОБА_1 з 22.04.2021 отримує пенсію за віком, до цього часу вона не отримувала будь-яку іншу пенсію. Орган ПФУ підтвердив спеціальний/педагогічний стаж роботи ОСОБА_1 з 15.08.1992 по 31.03.2021 - 28 років 7 місяців 17 днів.

Оцінюючи аргументи відповідача суд керується такими міркуваннями:

відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 з 01.12.1981 по 24.09.1986 працювала тренером-викладачем у дитячій юнацькій середній школі «Сокіл», з 24.09.1986 по 16.08.1992 працювала тренером-викладачем у дитячій юнацькій середній школі №8.

Спортивні школи, дитячо-юнацькі спортивні школи входять в систему позашкільної освіти. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2000 посада викладача всіх спеціальностей, а також інструктора з фізкультури належить до посад педагогічних працівників.

Суд також враховує, що Кабінет Міністрів України Постановою №78 від 31.01.2001 визначив Порядок виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти. Для виплати цієї надбавки за вислугу років зараховувався стаж педагогічної роботи на посадах, передбачених Переліком №963, а також, серед інших, час роботи у спортивних школах усіх типів на посадах тренерів-викладачів.

Наведені в сукупності обставини дозволяють суду дійти висновку, що посада тренера - викладача позашкільного навчального закладу належить до посад педагогічних працівників. Отже, період роботи позивачки на посаді тренера-викладача у дитячій юнацькій середній школі «Сокіл» (з 01.12.1981 по 24.09.1986), тренера-викладача у дитячій юнацькій середній школі №8 (з 24.09.1986 по 16.08.1992) підлягає зарахуванню до її стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що право на призначення грошової допомоги регулюється виключно постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993, оскільки у цій справі визначальним є факт роботи позивачки на посаді педагогічного працівника. Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 22.05.2018 у справі № 308/5434/17.

З огляду на те, що суд дійшов висновку, що у позивачки наявний педагогічний стаж понад 30 років, її посада тренера - викладача позашкільного навчального закладу належить до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 71 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

З огляду на викладені мотиви суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Львівській області протиправно відмовило ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, оскільки відповідач необґрунтовано не зарахував стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 246 КАС України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк його виконання. Для забезпечення ефективного відновлення прав позивачки та з метою виконання цього рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повинно зарахувати ОСОБА_1 період роботи на посаді тренера-викладача у дитячій юнацькій середній школі «Сокіл» (з 01.12.1981 по 24.09.1986), тренера-викладача у дитячій юнацькій середній школі №8 (з 24.09.1986 по 16.08.1992) до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України та враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд стягує на користь позивачки суму сплаченого нею судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплати ОСОБА_1 грошову допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ідентифікаційний код 13814885) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

З метою виконання цього рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повинно зарахувати ОСОБА_1 період роботи на посаді тренера-викладача у дитячій юнацькій середній школі «Сокіл» (з 01.12.1981 по 24.09.1986), тренера-викладача у дитячій юнацькій середній школі №8 (з 24.09.1986 по 16.08.1992) до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ідентифікаційний код 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.