Справа № 560/9182/21
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9182/21
РІШЕННЯ

іменем України

23 листопада 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д.

за участю:секретаря судового засідання Вересняк А.А. представника відповідача Калужської Н. О.
розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 10.06.2021 року про сплату 511253 (п`ятсот одинадцять тисяч двісті п`ятдесят три) грн 06 (шість) коп податку на доходи фізичних осіб та штрафних (фінансових) санкцій 25734 (двадцять п`ять тисяч сімсот тридцять чотири) грн 02 (дві) коп;

- № від 10.06.2021 року про сплату 42604 (сорок дві тисячі шістсот чотири) грн 42 (сорок дві) коп військового збору та штрафних (фінансових) санкцій 2144 (дві тисячі сто сорок чотири) грн 50 (п`ятдесят) коп.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 10.06.2021 № , № , прийняті на підставі акту перевірки від 03.02.2021 № 331/22-01-07-10/340841062, є протиправними, оскільки відповідачем порушено вимоги чинного законодавства щодо проведення перевірки і процедури вручення акту перевірки платнику податків.

Стверджує, що усупереч вимогам Податкового кодексу України, контролюючий орган застосував до позивачки систему оподаткування передбачену для фізичних осіб (без статусу реєстрації підприємцем), що не відповідає вимогам чинного законодавства, та здійснив за суб`єктивним баченням ревізора-інспектора незаконні дії щодо нарахування додаткових податкових зобов`язань.

До суду 26.08.2021 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що контролюючим органом дотримано усіх вимог Податкового кодексу України при призначенні та проведенні перевірки. Зазначає, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до перевірки не надано первинних документів (відомостей закупівлі, видаткових накладних тощо), які підтверджують, що у період здійснення підприємницької діяльності з 21.07.2018 до дати відвантаження на експорт нею закуплено в населення або інших суб`єктів господарювання - юридичних або фізичних осіб, висушену лікарську сировину та дикоростучі в обсягах, відвантажених на експорт.

Вважає, що оскільки позивачка у період з 21.07.2018 по 11.09.2019 здійснювала заготівлю лікарських трав та недеревинної продукції з метою отримання прибутку з порушенням законодавства про використання природних рослинних ресурсів в Україні, відповідно отримані від нерезидентів доходи у 2018 році в сумі 1429667,61 грн, у 2019 році у сумі 1410627,17 грн є іноземними доходами фізичної особи - резидента ОСОБА_1 та підлягають оподаткуванню за ставкою 18 %, також не звільняються від сплати податку на доходи фізичних осіб та відносяться до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку - фізичної особи ОСОБА_1 .

Вказує, що в порушення вимог Податкового кодексу України платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 не включено до загального річного оподатковуваного доходу іноземні доходи за 2018 рік у сумі 1429667,61 грн, за 2019 рік у сумі 1410627,17, отримані не в межах підприємницької діяльності; не нараховано та не сплачено податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 511253,06 грн з іноземних доходів, отриманих не в межах підприємницької діяльності; не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2019.

У відповіді на відзив від 21.09.2021 позивачка підтримала вимоги, викладені у позовній заяві, а також зазначила, що контролюючий орган ототожнює поняття фізична особа та фізична особа-підприємець, підмінюючи поняття, з метою нарахування додаткових податкових зобов`язань.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.08.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.08.2021 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.08.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень у частині оскарження податкових повідомлень-рішень № 00//2426 від 19.03.2021, № 00//2425 від 19.03.2021 залишено без розгляду; продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 10.06.2021 року та № від 10.06.2021 року; вирішено перейти до розгляду адміністративної справи № 560/9182/20 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 05.10.2021.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 , згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 24.07.2018 є фізичною особою-підприємцем, основний вид діяльності - оптова торгівля квітами та рослинами; з 11.09.2019 припинено здійснення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, підстава - власне рішення.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області на підставі статті 20, підпункту 78.1.7 пункту 78.1, пункту 78.4 статті 78, статті 82 Податкового кодексу України призначило документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 24.07.2018 по 11.09.2019 з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; термін проведення перевірки 5 робочих днів - з 08.12.2020, про що видано наказ від 08.12.2020 № 2432-П "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )".

У зв`язку із ненаданням позивачкою у повному обсязі документів наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 14.12.2020 № 2489-П зупинено проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , встановлено строк зупинення перевірки - з 14.12.2020 до отримання в повному обсязі документів, необхідних для оформлення матеріалів перевірки, але не більше 30 робочих днів.

Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 26.01.2021 № 85-П поновлено строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 з 27.01.2021 на один робочий день.

За результатами проведеної перевірки складено Акт № 331/22-01-07-10/ НОМЕР_1 від 03.02.2021 року, відповідно до якого встановлено порушення позивачкою податкового законодавства, а саме:

- підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.3 пункту 163.1 статті 163, пункту 167.1 статті 167, підпункту 170.11.1 пункту 170.11 статті 170 Податкового кодексу України, в результаті чого не враховано та не сплачено податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 511253,06 грн, в тому числі у 2018 році в сумі 257340,17 грн, у 2019 році в сумі 253912,89 грн з іноземних доходів, відмінних від здійснення підприємницької діяльності;

- підпунктів 1.1-1.6 пункту 16-1 підр. 10, підпункту 163.1.3 пункту 163.1 статті 163, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено військовий збір у загальній сумі 42604,42 грн, у тому числі у 2018 році у сумі 21445,01 грн, у 2019 році 21159,41 грн;

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2019 рік;

- пунктів 44.1, 44.3, 44.5 статті 44, пункту 85.2 статті 85, пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, до перевірки на надано первинних документів, що підтверджують придбання реалізованих товарів;

- пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, пункту 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588, із змінами та доповненнями, у результаті чого не подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП.

Не погодившись із висновками, викладеними в акті перевірки № 331/22-01-07-10/ НОМЕР_1 від 03.02.2021 року, позивачка направила заперечення від 02.03.2021 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Листом від 17.03.2021 № 429/22-01-07-10 контролюючий орган повідомив позивачку про те, що за результатами розгляду заперечень висновки акту перевірки залишено без змін.

Позивачка звернулася до Державної податкової служби України із скаргою від 02.04.2021 № 117 на податкові повідомлення-рішення від 19.03.2021.

Державна податкова служба Україна рішенням від 07.06.2021 № 4140/Р/99-00-06-01-04-09 скаргу фізичної особи-підприємця частково задовольнила: залишила без змін ППР ГУ ДПС у Хмельницькій області від 19.03.2021 № 00//2426, № 00//2425; скасувала ППР ГУ ДПС у Хмельницькій області від 19.03.2021 № 00//2428 в частині штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 38 601,02 грн, № 00//2427 в частині штрафних санкцій з військового збору у розмірі 3216,76 грн, в інших частинах зазначені ППР залишила без змін.

На підставі вказаних висновків та рішення про результати розгляду скарги позивачки від 07.06.2021 № 4140/Р/99-00-06-01-04-09 Головне управління ДПС у Хмельницькій області прийняло податкові повідомлення-рішення від 10 червня 2021 року:

- № про сплату 511253 (п`ятсот одинадцять тисяч двісті п`ятдесят три) грн 06 (шість) коп податку на доходи фізичних осіб та штрафних (фінансових) санкцій 25734 (двадцять п`ять тисяч сімсот тридцять чотири) грн 02 (дві) коп;

- № про сплату 42604 (сорок дві тисячі шістсот чотири) грн 42 (сорок дві) коп військового збору та штрафних (фінансових) санкцій 2144 (дві тисячі сто сорок чотири) грн 50 (п`ятдесят) коп.

Позивачка, вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, звернулася з позовом до суду.

Суд також встановив, що складенню акта перевірки передували такі обставини.

Для завершення процедури припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 контролюючий орган з метою якісного проведення позапланової перевірки 27.07.2020 надіслав запит № 24740/10/22-01-33-03 Щодо надання документів на підставі статей 22, 73 Податкового кодексу України, в якому просив надати документи, що підтверджують показники, відображені у податковій звітності.

У відповіді на запит позивачка повідомила про контракти від 01.08.2018 № 012/18 та від 17.05.2019 № 10 щодо поставки лікарської рослинної сировини, яку вона збирала у період з 01.08.2018 по 14.09.2019 без залучення найманих працівників, використовуючи транспортні перевезення згідно контрактів № 012/18 від 01.08.2018. До відповіді додала копії: контрактів № 012/18 від 01.08.2018, № 10 від 17.05.2019; довідок про закриття рахунків у банківських установах; митних декларацій про здійснення електронних операцій.

Листом від 19.09.2019 № 2341/ФОП відповідач повідомив фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 про можливі порушення нею податкового законодавства та запросив надати письмові пояснення та / або документальне підтвердження господарських операцій у 2019 році.

Контролюючий орган у зв`язку із проведенням документальної позапланової виїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 08.12.2020 надіслав запит Щодо надання документів.

У відповідь позивачка надала довідки про рух коштів по валютних рахунках, інвойси, CMR.

Відповідно до направлення на перевірку від 08.12.2020 № 306 позивачці вручено 08.12.2020 о 11 год 55 хв копію наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 26.01.2021 № 85-П поновлено строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 з 27.01.2021 на один робочий день.

Відповідно до направлення на перевірку від 27.01.2021 № 101 з 27.01.2021 тривалістю один день посадовими особами органу ДПС здійснено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ; відмітка про вручення копії наказу відсутня.

27.01.2021 складено Акт про неможливість вручення копії наказу про поновлення проведення перевірки у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням платника податків № 31/22-01-07-10/ НОМЕР_1 , у якому зазначено, що станом на 27.01.2021 року встановлено відсутність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

03.02.2021 складено Акт про неможливість вручення акту позапланової виїзної перевірки у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням платника податків № 38/22-01-07-10/ НОМЕР_1 , у якому зазначено, що станом на 03.02.2021 року встановлено відсутність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІV. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та / або митного оформлення.

Абзацом першим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом (абзац четвертий підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпунктів 78.1.1 і 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

- розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Відповідно до пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у підпункті 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, проводиться у строк, визначений абзацом першим цього пункту, за наявності за два останні календарні роки одночасно таких умов:

- платником податку подано податкову декларацію про відсутність доходів від провадження господарської діяльності;

- платник податку не зареєстрований як платник податку на додану вартість;

- в контролюючих органах відсутня податкова інформація щодо: використання платником податку найманої праці фізичних осіб; відкритих платником податку рахунків у банках та інших фінансових установах.

Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 9 грудня 2011 року № 1588, (далі - Порядок № 1588) передбачено наступне.

Підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою, а також відомості відповідної реєстраційної картки. Дата зняття з обліку фізичної особи - підприємця відповідає даті отримання відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (підпункт 1 пункту 11.18).

Державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання (підпункт 4 пункту 11.18).

Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності (підпункт 6 пункту 11.18).

Таким чином, положення Порядку № 1588 свідчать про те, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності. Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа-платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності і така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності та подати декларацію за останній базовий податковий (звітний) період.

Аналогічний підхід викладено у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2021 року у справі № 480/2004/19, яка підлягає врахуванню відповідно до частини третьої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем слугує підставою для здійснення контролюючим органом, з метою контролю за дотриманням зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності, документальної позапланової перевірки.

Перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка, вважається документальною виїзною (абзац п`ятий підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Верховний Суд у постанові від 04 листопада 2021 року у справі № 320/1375/19 зазначив, що невиконання вище вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Завчасне (до початку перевірки) повідомлення платника податків про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Верховний Суд також зазначив, що платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Встановлені главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника. Недотримання встановлених статтями 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління ДПС у Хмельницькій області не вручено позивачці наказ від 26.01.2021 № 85-П «Про поновлення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 )» та направлення на її проведення від 27.01.2021 № 101.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази направлення зазначених вище наказу та направлення на перевірку позивачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Крім того, виїзна перевірка проведена у приміщенні контролюючого органу.

Однак, Податковим кодексом України не передбачено право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні податкового органу.

За наведеного є підстави вважати, що оскільки проведення позапланової виїзної перевірки у приміщенні контролюючого органу, без повідомлення платника податків про неї, не може вважатися правомірним заходом суб`єкта владних повноважень, то й висновки, зроблені в процесі її проведення на основі лише тих матеріалів, які були в розпорядженні контролюючого органу, не можуть бути покладені в основу прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 10.06.2021 № , № , у зв`язку із чим вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд звертає увагу, що актом перевірки від 03.02.2021 зафіксовано порушення, які за висновками податкового органу, вчинені ОСОБА_1 як фізичною особою. При цьому, визначаючи платнику податків податкові зобов`язання як фізичній особі, податковий орган враховував дані податкової звітності ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця, що є грубим порушенням реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Вказане порушення підтверджується наявними матеріалами справи.

Аналогічний правовий висновок сформував Верховний Суд у постанові від 19 березня 2019 року у справі № 815/6644/16.

Згідно із матеріалами справи відповідач, зазначивши на відсутність у позивачки необхідних умов для самостійного збору лікарських рослин, припустив, що вона могла закупити їх у інших суб`єктів господарювання та відправити на експорт.

Суд вказує, що акт перевірки не може ґрунтуватися лише на припущеннях посадової особи, яка проводила перевірку, а повинен містити конкретний і деталізований виклад обставин, які свідчать про склад податкового правопорушення.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 825/616/16.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зміст наведеної норми саме на податкові органи покладається обов`язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового та іншого законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні зобов`язання та застосовано фінансові санкції.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 8 серпня 2019 у справі № 802/1069/13-а.

Податковий орган не вчинив всіх передбачених законодавством дій для отримання необхідних документів та дійшов протиправного висновку про наявність складу податкового правопорушення у діях позивачки.

Водночас, слід зазначити, що положення статей 9, 77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд вжити заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об`єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.

Суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

У свою чергу, контролюючий орган в такому випадку повинен навести переконливі доводи і надати докази на їх підтвердження.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 826/7704/16.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваних повідомлень-рішень діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення № від 10.06.2021 року про сплату 511253 (п`ятсот одинадцять тисяч двісті п`ятдесят три) грн 06 (шість) коп податку на доходи фізичних осіб та штрафних (фінансових) санкцій 25734 (двадцять п`ять тисяч сімсот тридцять чотири) грн 02 (дві) коп та № від 10.06.2021 року про сплату 42604 (сорок дві тисячі шістсот чотири) грн 42 (сорок дві) коп військового збору та штрафних (фінансових) санкцій 2144 (дві тисячі сто сорок чотири) грн 50 (п`ятдесят) коп є протиправними та підлягають скасуванню.

За нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із проведенням експертиз.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду справи, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 15.03.2019 по справі № 826/7778/17.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно із частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17.

Представник позивачки, яка є адвокатом та представляє інтереси останньої додала договір про надання правової допомоги від 02 березня 2021 № 02-03/2021, додаток 1 до договору про надання правової допомоги від 02 березня 2021 № 02-03/2021, квитанцію про оплату наданої правової допомоги у сумі 6810,00 грн, акт прийому-передачі наданих послуг від 21 липня 2021 року. Згідно із зазначеним актом, враховуючи вартість однієї години - від 3405,00 грн до 11350,00 грн, вартість послуг складає 6810,00 грн.

Надаючи оцінку документам, поданим на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлений розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 6810,00 грн відповідає критерію реальності адвокатських витрат, співмірності та розумності їх розміру з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахуванням складності справи, ціни позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2021 року про сплату 511253 (п`ятсот одинадцять тисяч двісті п`ятдесят три) грн 06 (шість) коп податку на доходи фізичних осіб та штрафних (фінансових) санкцій 25734 (двадцять п`ять тисяч сімсот тридцять чотири) грн 02 (дві) коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2021 року про сплату 42604 (сорок дві тисячі шістсот чотири) грн 42 (сорок дві) коп військового збору та штрафних (фінансових) санкцій 2144 (дві тисячі сто сорок чотири) грн 50 (п`ятдесят) коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 8093 (вісім тисяч дев`яносто три) грн 87 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 29 листопада 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - ВП 44070171)
Головуюча суддя Д.Д. Гнап