Справа № 260/2318/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 260/2318/20 пров. № А/857/11551/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Довгої О.І., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелоні" на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелоні" до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Іванчулинець Д.В.,

час ухвалення рішення: 10:20:39,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення: 29.04.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелоні» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області, Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області № 0 від 10.02.2020 р., яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Мелоні» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 298 947,00 грн; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелоні» судові витрати у розмірі 19 484, 21 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Рішення мотивоване тим, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Суд першої інстанції зазначає, що перевіркою встановлено неправомірне визначення ТОВ «Мелоні» сум податкового кредиту при придбанні ПММ від ТОВ «Універсал Компані Україна» на загальну суму 1 298 946,99 грн, в зв`язку з неможливістю підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з контрагентом-постачальником, з огляду на відсутність належних первинних документів та здійснення незаконної (фіктивної) діяльності ТОВ «Універсал Компані Україна», що встановлено вироком суду.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки податкового органу щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, не можуть бути безумовним свідченням правомірності. Скаржник вказує, що у нього на момент проведення перевірки були наявні всі необхідні документи на підтвердження здійснення господарських операцій з поставки товару, а також документи, наявність яких є підставою для формування податкового кредиту.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою засобів відеоконференцзв`язку з використанням системи EasyCon.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Мелоні» (), з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із ТОВ «Універсал Компані Україна» () за травень 2017 року, за висновками якої складений акт від 16.01.2020 року №22/07-16-05-06/40874344.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Закарпатській області встановлено завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту (значення рядка 21 (від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) Декларації по ПДВ) за травень 2017 року на загальну суму 1 298 947,0 грн та прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.02.2020 за № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 1 298 947,0 грн.

За результатами аналізу показників, що містяться у поданій ТОВ «Мелоні» () податковій декларації з ПДВ та додатку 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за травень 2017 року встановлено формування податкового кредиту по постачальнику ТОВ «Універсал компані Україна» () у сумі ПДВ 1 298 946,99 грн.

Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН) встановлено, що за травень 2017 року ТОВ «Універсал компані Україна» () на адресу ТОВ «Мелоні» () 31.05.2017 року зареєстровано податкову накладну на загальну суму 7 793 681,94 грн. (в т.ч. ПДВ 1 298 946,99 грн.).

Як вбачається із матеріалів справи, ГУ ДПС у Закарпатській області, відповідно до п.16.1 ст.16, п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73, ст.78 Податкового кодексу України та у зв`язку з наявністю інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.ст. 72, 73 і 74 Кодексу, на адресу ТОВ «Мелоні» направлялися письмові запити «Про надання інформації та її документального підтвердження» для з`ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях (звітах) результатів операцій щодо господарських взаємовідносин із ТОВ «Універсал Компані Україна» (код 40783169) за період травень 2017 року з придбання паливо-мастильних матеріалів (далі - ПММ).

Позивач листом від 26.12.2018 року за №05.2.11/05 надав наступну інформацію щодо фінансово-господарських операцій із ТОВ «Універсал Компані Україна» (код 40783169) за період травень 2017 року: роздруківки на аркуші А4 під назвою «карточка рахунку: 31.1 Поточні рахунки у національній валюті за період травень 2017 року») (на 38 арк.); роздруківки на аркуші А4 під назвою «оборотно-сальдова відомість по рахунку: 37.7.1 Розрахунки з іншими д/к за період травень 2017 року» (на 2 арк.); роздруківки на аркуші А4 під назвою «оборотно-сальдова відомість по рахунку: 63.1.1 Постачальники (вкл. ПДВ) за період травень 2017 року» (на 1 арк.); роздруківки на аркуші А4 під назвою «оборотно-сальдова відомість по рахунку: 36.1.7 Талони за період травень 2017 року» (на 1 арк.); роздруківки на аркуші А4 під назвою «договір зберігання №6001 від 01.12.2016р.» - зберігач ПАТ «Дніпронафтопродукт» (код 03481879, м. Дніпро, вул. К.Лібкнехта, 11) (на 2 арк.); роздруківки на аркуші А4 під назвою «акт №05341 від 31.05.2017 р. приймання- передачі наданих послуг згідно договору зберігання №6001 від 01.12.2016 р.», «протокол узгодження ціни від 31.05.2017р. до договору зберігання №6001 від 01.12.2016 р.» (всього па 1 арк.); роздруківка на аркуші А4 під назвою «Акт приймання-передачі нафтопродуктів на зберігання від 31.05.2017р. по договору зберігання №6001 від 01.12.2016р.» (на 1 арк.); роздруківка на аркуші А4 під назвою «Акт приймання-передачі нафтопродуктів зі зберігання від 31.05.2017 р. по договору зберігання №6001 від 01.12.2016 р.» (на 1 арк.); роздруківка на аркуші А4 під назвою «договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом №119 від 27.12.2016р.», «додаткова угода №1 від 01.03.2017р. до договору перевезення №119 від 27.12.2016р.», «додаткова угода №2 від 01.05.2017р. до договору перевезення №119 від 27.12.2016р.» (всього на 5 арк.); роздруківки на аркуші А4 під назвою «акт №АР-0000333 від 31.05.2017р. здачі- прийомки виконаних робіт, копія акту № АР-0000366 від 31.05.2017р. до договору перевезення №119 від 27.12.2016р.» (всього на 2 арк.).

Крім того, ТОВ «Мелоні» повідомлено відповідача, що оригінали договорів (угод), на підставі яких здійснювалися фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Універсал Компані Україна» за період травень 2017 року, а також оригінали документів, які оформлялися на придбання ПММ (накладні, акти прийому-передачі, тощо), первинних документів якими підтверджено приймання ТМЦ від постачальника до покупця були вилучені оперуповноваженим УЗЕ у м. Києві ДЗЕ НП України на підставі Ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 10.08.2018 про тимчасовий доступ до речей та документів (копія Ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 10.08.2018 про тимчасовий доступ до речей та документів №1кс/752/6876/18, копія Протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07.09.2018, копія Опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду №1кс/752/6876/18 (на 5 арк.). Таким чином, Товариство не в змозі надати копії вищевказаних документів на запит ГУ ДФС у Закарпатській області №10805/10/07-16-14-06-10 від 21.11.2018 року.

Разом з тим, відповідно до Опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду №1кс/752/6876/18 від 07.09.2018 року, у ТОВ «Мелоні» вилучено договір УР-0008 від 01.05.2017 на 2 арк., акт приймання-передачі № УР-09 від 31.05.2017 року на 1 арк., додаткова угода № УР-09 від 01.05.2017 року на 1 арк. Жодних інших документів у позивача не вилучалось.

ГУ ДФС у Закарпатській області листом від 14.01.2019р. за № 851/10/07-16-14-06-09 звернулось до Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ НП України, щодо забезпечення доступу у повному обсязі до оригіналів документів, вилучених оперуповноваженим УЗЕ у м.Києві ДЗЕ НП України, що пов`язані з веденням фінансово-господарської діяльності підприємства або копій вилучених документів.

Слідче управління ГУНП у м. Києві НП України, листом від 10.06.2019р. за №12627/125/2312-19 повідомило, що документи повернуті представнику вказаного Товариства - адвокату Єльчаніновій Ірині Олександрівні (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4558 від 03.10.2012р.), про що свідчить копія розписки, наданої Єльчаніновою І.О..

ГУ ДФС у Закарпатській області повторно направлено запит ТОВ «Мелоні» від 05.07.2019 р. за № 15053/10/07-16-14-06-10, який надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податків, котрий вручено 09.07.2019 р., відповідно до відмітки повідомленням про вручення поштового відправлення.

В ході проведення перевірки ТОВ «Мелоні» не представлено/надано оригінали первинних документів та інформацію щодо відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях (звітах) результатів операцій щодо господарських взаємовідносин ТОВ «Мелоні» із ТОВ «Універсал Компані Україна» (код 40783169)за травень 2017 року.

Письмові пояснення посадовими особами суб`єкта господарювання та/або причин ненадання оригіналів первинних та інших документів, не надавались.

Одночасно надано пояснення, що за період травень 2017 року ТОВ «Мелоні» здійснювало роздрібну торгівлю пальним через орендовану мережу автозаправних станцій. Зокрема, транспортування товарно-матеріальних цінностей Товариства до місці призначення здійснювалося автомобільним транспортом згідно договору №119 від 27.12.2016 року про перевезення вантажів, укладеного між Товариством та перевізником, що надає такі послуги в порядку та умовах, визначених цим договором. А також, відповідно до договору зберігання №6001 від 01.12.2016 року, укладеного між Товариством та зберігачем, було визначено порядок та умови приймання та зберігання нафтопродуктів та інших товарно-матеріальних цінностей.

Також відповідачем 09 грудня 2019 року за вх.№ 5864/10/05 отримано лист від ТОВ «Мелоні», котрим надіслано наступну інформацію, а саме роздруківки на аркуші А4 під назвою «договір поставки нафтопродуктів № УР-0008 (м.Київ) від 01.05.2017р.» (ТОВ «Універсал Компані Україна» - «Постачальник», в особі директора Корабльов В.А., та ТОВ «Мелоні» - «Покупець», в особі директора Озимок Л.В.); роздруківка на аркуші А4 під назвою «додаткова угода № УР-09 від 01.05.2017р. до договору поставки нафтопродуктів №УР-0008 від 01.05.2017р.» (на 1 арк.); роздруківка на аркуші А4 під назвою «акт № УР-09 від 31.05.2017 р. приймання-передачі нафтопродуктів до договору поставки нафтопродуктів № УР-0008 від 01.05.2017р.» (на 1 арк.).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що в розумінні пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 цього Кодексу об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III «Податок на прибуток підприємств» Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 цього Кодексу базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 ПК України, а податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 Податкового кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 ПК України.

Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток) визначається у Звіті про фінансові результати (форма № 2). Фінансовим результатом господарської діяльності підприємства є прибуток або збиток.

Визначення фінансового результату полягає у визначенні чистого прибутку (збитку) звітного періоду. З цією метою в бухгалтерському обліку передбачається послідовне зіставлення доходів та витрат. Кінцевий фінансовий результат чистий прибуток (збиток) визначається як різниця між різними видами доходів та витрат підприємства за звітний період.

В розумінні пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 даного Кодексу об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 цього Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. п. 198.2, 198.3 ст. 198 цього Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, в тому числі, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 даного Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.6 даної статті податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов`язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10 даної статті податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

А відповідно до п. 198.6 ст. 198 цього Кодексу не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Згідно з п. п. 44.1, 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Також відповідно до п. 5 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за № 860/4153, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

На підставі аналізу зазначених норм колегія суддів дійшла висновку, що формування суб`єктом господарювання податкового кредиту та валових витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов`язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

При цьому, якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Проте зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та валових витрат.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для віднесення сплачених (нарахованих) у ціні товарів сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт реальності придбання товарів, вартість яких відноситься до податкового кредиту з податку на додану вартість. Для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість витрати платника щодо сплати (нарахування) відповідної суми податку у складі ціни товару мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції та є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також нормами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Також колегія суддів враховує висновок щодо застосування норм права, викладений, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11.10.2019 року у справі № 817/2493/14, згідно з якою про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Як видно з матеріалів справи, позивачем не представлено жодної інформації, яка б підтверджувала перевезення саме цього придбаного товару, включаючи його внутрішнє переміщення (відсутні дані складського обліку: прийняття, переміщення, списання тощо). Таким чином, у зв`язку з відсутність ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою N 1-ТТН (нафтопродукт), не має можливості прослідкувати рух ТМЦ від постачальника до покупця. Також, у наданих копіях актів перевезень відсутня інформація щодо вантажу (виду ТМЦ, обсягу тощо), транспортних засобів, котрими здійснювались такі перевезення, враховуючи специфіку предмету поставки та його специфічних властивостей. Акти приймання-передачі нафтопродуктів до договору зберігання не дають можливості ідентифікувати, що саме придбаний у ТОВ «Універсал Компані Україна» товар передано та прийнято зі зберігання (відсутні відомості хто приймав, коли, в якій кількості і т.д.), у актах зазначена лише загальна кількість нафтопродуктів, котрі зберігалися протягом травня 2017 року. Аналогічно і по послугам з перевезення: не можливо встановити які саме ТМЦ перевозились (номенклатура, вид, обсяг тощо), де завантажувались ТМЦ, ким перевозились (марки машин, прізвища водіїв), місце розвантаження і т.д. Не надано таку інформацію та відповідні підтверджуючи документи щодо руху/переміщення придбаного ТОВ «Мелоні» товару (бензин автомобільний А-92-€вро5- Б5) і до позовної заяви.

Таким чином, як правильно встановив суд першої інстанції, позивачем не надано інформації та її документального підтвердження стосовно придбаного товару у ТОВ «Універсал Компані Україна», - бензину А-92, його належного зберігання та транспортування, внаслідок чого неможливо дослідити рух ТМЦ від постачальника до покупцями. Відтак, не можливо підтвердити реальне здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей, їх використання в господарській діяльності, виконання умов укладених договорів, не надано доказів факту виконання послуг та відповідних розрахунків за укладеними договорами. Також, станом на 31.05.2017р., 31.12.2017р., а також станом на дату надання відповіді розрахунки (грошова, вексельна, взаємозалік) між ТОВ «Мелоні» та ТОВ «Універсал Компані Україна» () - не проводилися.

Згідно з даними ЄРПН встановлено придбання ТОВ «Універсал Компані Україна» великої кількості товарно-матеріальних цінностей, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Універсал Компані Україна».

Наведене свідчить про те, що у ТОВ «Універсал компані Україна» відсутні необхідні умови для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів, які необхідні для здійснення задекларованої господарської діяльності.

Колегія суддів звертає увагу, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ. На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що перевіркою встановлено неправомірне визначення ТОВ «Мелоні» сум податкового кредиту при придбанні ПММ у ТОВ «Універсал Компані Україна» на загальну суму 1 298 946,99 грн, в зв`язку з неможливістю підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з контрагентом-постачальником, з огляду на відсутність належних первинних документів та здійснення незаконної (фіктивної) діяльності ТОВ «Універсал Компані Україна».

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелоні" залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 260/2318/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді О. І. Довга
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 29.11.21 року