Справа № 189/1029/21
Суддя: Степанова О. С.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1029/21
РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2021 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Степанової О.С.

за участю секретаря Комеристої І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області капрала поліції Монастирного Артема Дмитровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАО №4549610 від 28.07.2021 року, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області капрала поліції Монастирного А.Д., Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАО №4549610 від 28.07.2021 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії ЕАО № 4549610 від 28.07.2021 року, винесеною інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області капралом поліції Монастирним А.Д., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень. В постанові зазначено, що 28.07.2021 року о 04 год. 57 хв., в м. Запоріжжя вул. Чарівна 157, він керував транспортним засобом BMW 730, номерний знак НОМЕР_1 , у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 9 ПДР. З зазначеною постановою не згоден та вважає її незаконною. Крім того зазначив, що постанова серії ЕАО № 4549610 від 28 липня 2021 року в пункті 7, не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також зазначив, що пункт 9 ПДР України, який зазначив інспектор в фабулі справи постанови не відповідає її змісту, а в ПДР України взагалі відсутній як такий пункт 9. Так у ПДР України є розділ 9 «Попереджувальні сигнали» та жоден із пунктів зазначених в цьому розділі не відповідає змісту фабули складеної відносно нього постанови, а розділ 9 розпочинається безпосередньо з пункту 9.1. В фабулі постанови зазначено, що він рухався в темну пору доби, але під час розгляду справи інспектор не довів чи дійсно була темна пора доби. Вважає, що він рухався в умовах сутінок (оптичне явище перед сходом чи після заходу сонця), а видимість дороги була що найменше п`ятсот метрів, що згідно загальних положень ПДР України є умовами недостатньої видимості та у відповідності примітки, яка зазначена в п.19.1 ПДР України «В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари», на відео видно, що на вулиці вже розвиднилося, тобто темна пора доби відсутня. Отже, він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, з боку позивача не було здійснено жодного правопорушення і тому вважає себе притягнутим до адміністративної відповідальності незаконним шляхом, тому постанова серії ЕАО №4549610 від 28.07.2021 року є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити адміністративний позов.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, просив задовольнити та справу закрити.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов.

Відповідач інспектор 1 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області Монастирний А.Д. відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив.

Представник співвідповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Назаренко М.М. направив до суду відзив на позовну заяву в обґрунтування якого посилався на вимоги ПДР України, КУпАП, ЗУ «Про Національну поліцію», ЗУ «Про дорожній рух» зазначивши, що позовні вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 28.07.2021 року інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області капралом поліції Монастирним А.Д. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4549610, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 28.07.2021 року о 04:57 год., в м. Запоріжжя по вул. Чарівна, 157, керував транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 9 ПДР Використання приладів (зовнішніх освітлювальних, попереджувальних сигналів) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів,тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. На місці зупинки автомобіля на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с. 7).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами другою і третьою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положення частини 1 статті 284 та частини 1 статті 283 КУпАП передбачають, що постанова у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення виноситься органом (посадовою особою) тільки після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

А в силу положень частини 1 статті 280 цього ж кодексу, при розгляді такої справи орган (посадова особа), у першу чергу, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

В постанові зазначено, що 28.07.2021 року о 04:57 год., в м. Запоріжжя по вул. Чарівна, 157, водій керував транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 9 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.122 КупАП.

Пункт 9 ПДР визначає попереджувальні сигнали, зокрема згідно з п. 9.1 попереджувальними сигналами є: в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Таким чином судом встановлено, що в оскаржуваній постанові неправильно визначено нормативний акт, зокрема пункт ПДР який передбачає відповідальність за інкриміноване позивачу адміністративне правопорушення. Саме пунктом 19.1 "а" Правил дорожнього руху передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортномузасобі, що рухається, повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла на всіх механічних транспортних засобах.

Положеннями частини 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил ... користування зовнішніми освітлювальними приладами ..., використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, - є адміністративним правопорушенням та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Оскільки в постанові серії ЕАО №4549610 від 28.07.2021 року, а саме в описі обставин та суті адміністративного правопорушення, неправильно визначена об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що зазначена постанова не відповідає вимогам 283 КупАП,що є окремою підставою для її скасування.

Щодо інших підстав для скасування оскаржуваної постанови, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Факт вчинення адміністративного правопорушення повинен бути підтвердженим: - зафіксованою відповідними технічними засобами швидкості транспортного засобу; - самого транспортного засобу (марка, модель, державний номерний знак); - місце вчинення адміністративного правопорушення (зафіксована ділянка дороги, на якій встановлено дорожні знаки).

Відсутність одно із перелічених документально підтверджених фактів виключає подію адміністративного правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При огляді відеозапису, який надано відповідачем в якості доказу, не встановлено, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП.

Крім того, суд критично ставиться до вказаного відеозапису як до доказу, з огляду на те, що такий запис не зазначено в додатку до постанови (п. 9 постанови не містить зазначення, які матеріали додаються до постанови), отже в постанові серії ЕАО №4549610 від 28.07.2021 року не зазначено, які докази підтверджують безпосередньо факт вчинення правопорушення.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

Водночас, не зазначення в постанові про накладення адміністративного стягнення технічного засобу, яким здійснено відеозапис, є порушенням приписів статті 283 КУпАП, оскільки частиною 3 статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього ружу, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті повинна містити відомості, зокрема, про технічний запис, яким здійснено фото або відеозапис.

Отже, можна дійти висновку, що суб`єкт владних повноважень діяв не у відповідності до норм КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що обов`язок доведення обставин в спорі, пов`язаному з прийняттям суб`єктом владних повноважень владних рішень, хоча і не перекладається в абсолютному значенні саме на такого суб`єкта, залишаючи необхідність доведення скаржником певних відомостей на пропорційному та необхідно достатньому рівні, в більшому ступені повинен обтяжувати повноважну особу в разі та з огляду на спрощений доступ до доказів, в тому числі можливого відеозапису подій.

Слід зазначити, що позивачем не визнається обставина вчинення правопорушення, сторона вказує на відсутність порушень правил використання зовнішніми освітлювальними приладами.

Будь-яких доказів, які б спростували твердження позивача і наявні в матеріалах справи докази та підтверджували правомірність винесеної постанови, відповідачем не надані.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4549610 від 28.07.2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає за необхідне з УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції стягнути за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 454,00 грн. на користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. ч. 2 ст. 122, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-247, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області капрала поліції Монастирного Артема Дмитровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАО №4549610 від 28.07.2021 року задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО №4549610 від 28.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 від 28.07.2021 року закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя: О.С. Степанова

29.11.2021