Справа № 380/9330/21
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9330/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №380/9330/21 за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Шато» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Шато» адміністративно-господарські санкції у розмірі 42659,09.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до положень статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» для відповідача у 2019 році встановлено певний норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, який ним не виконано. Враховуючи виявлені порушення відповідач, згідно з статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» зобов`язаний сплатити на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції за незабезпечення встановленого нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у сумі 42659,09 грн.

Останнім днем сплати адміністративно-господарських санкцій з невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році було 15 квітня 2021 року.

Оскільки відповідач у встановлений термін не сплатив вищевказані суми, заборгованість перед позивачем у 2020 році становить 42659,09 грн.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, який 01.07.2021 року подано через канцелярію суду. Відповідач зазначив, що середньооблікова кількість штатних працівників у 2020 році у ТОВ «Готель «Шато» (код рядка 01) становила 22 особи. Тому, відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», кількість інвалідів, які мають працювати у відповідача становить 1 (одна) особа. Наголосив, що впродовж 2020 року ТОВ «Готель Шато» до Червоноградської міської філії Львівського обласного центру зайнятості було подано уточнену звітність за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» якою замінено Звітність №3-ПН від 26.09.2019 року про потребу у кадрах для працездатних осіб, котрі належать до категорії «особи з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у якій зазначено про потребу підприємства у 2020 році у наступних кадрах: - за професією «Офіціант», кількість вакансій-3, із розміром заробітної плати-5028,00 грн; за професією «Адміністратор», кількість вакансій-1, із розміром заробітної плати- 5146, 00 гр. Наголосив, що подаючи позивачу звіт № 10 ПОІ за 2020 рік долучив до такого відповідні пояснення та підтверджуючі документи, а саме копії звітності № 3 ПН від 03.01.2020, від 08.09.2020, копію листа Червоноградської МФ ЛОЦЗ від 28.01.2021 №04-91/21. Таким чином, відповідач зазначає, що не може нести відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів, оскільки ним вжито необхідних заходів по створенню робочих місць для інвалідів, зокрема, створено робочі місце для інвалідів та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформовано про це відповідні установи.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою від 14.06.2020 року у даній справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

ТОВ «Готель «Шато» належить до суб`єктів господарювання, яким відповідно до ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні від 21.03.1991 №875-XII, встановлюється норматив робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

16.02.2021 ТОВ «Готель «Шато» подано до Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2020 рік за формою № 10-ПОІ, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики №591 від 27.08.2020 .

Відповідно до цього ж Звіту, середньооблікова кількість штатних працівників у 2020 році у ТОВ «Готель «Шато» (код рядка 01) становила 22 особи, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 0 осіб (код рядка 02). Норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (код рядка 03) у 2019 році для відповідача становив 1 особа. Середньорічна заробітна плата штатного працівника за 2020 рік у відповідача становила 42659,09 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік ТОВ «Готель Шато» середньооблікова кількість штатних працівників становить 22 особи; фонд оплати праці штатних працівників 938,5 тис. грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника 42659,09 грн.; норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 1 особа; середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність 0 осіб; сума коштів до сплати за 1 незайняте особами з інвалідністю робоче місце становить 42659,09 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на думку позивача внаслідок порушення законодавства про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виникла заборгованість перед позивачем.

Норми права, які застосував суд, наступні:

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 1 ст. 20 цього Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом ч. 3 ст. 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії).

На виконання цієї норми наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)».

В контексті прийнятого Закону України «Про зайнятість населення» та затвердженого Порядку подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» на роботодавців покладено обов`язок подавати до відповідного центру зайнятості звітність форми № 3-ПН лише за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через 3 робочі дні з дати відкриття вакансії.

Аналізуючи наведене, суд зазначає, що обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в ч.1 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Однак на підприємство покладається обов`язок створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування.

Судом з поданих відповідачем до справи доказів встановлено, що відповідачем створено робочі місця для осіб з інвалідністю.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у 2020 році інформував Червоноградську міську філію Львівського обласного центру зайнятості про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця осіб з інвалідністю.

На підтвердження вказаного відповідач долучив до матеріалів справи копії звітності № 3 ПН від 26.09.2019, від 03.01.2020, у яких відповідач зазначав про наявність посади офіціанта та адміністратора.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист Червоноградської МВ Львівського обласного центу зайнятості, який скеровувався на адресу ТОВ «Готель «Шато» від 28.01.21 №04-91/21.

Зі змісту вказаного листа випливає, що в усіх випадках скерувань осіб на працевлаштування до ТОВ «Готель «Шато» на актуальні вакансії відкриті згідно звітів №3-ПН від 26.09.2019 та від 03.01.2020, особи відмовилися від запропонованої роботи, відповідно випадки щодо відмови відповідача у працевлаштуванні осіб з інвалідністю відсутні.

Відповідно до п.3 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідачем на виконання вищевказаної норми закону та у повній відповідності до вимог Порядку подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» подано звітність (інформація про попит на робочу силу (вакансії) за формою №3-ПН від 26.09.2019 та від 03.01.2020.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.06.2018, справа №806/1368/17, адміністративне провадження №К/9901/5558/17, вказав, що за змістом статті 18-1 Закону № 875-ХІІ пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості. Таким чином, обов`язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України від 05.07.2012 № 5067-VІ «Про зайнятість населення» (набрав чинності з 01.01.2013), роботодавці зобов`язані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії підприємство, фактично, вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

З урахуванням встановлених фактичних обставин у даній справі суд дійшов висновку, що відповідачем вжито всіх необхідних заходів, визначених Законом щодо працевлаштування особи з інвалідністю, а тому ТОВ «Готель Шато» виконало вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо сприяння ефективної реалізації своїх прав особою з інвалідністю.

Відповідачем виділено та створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, а саме посада офіціанта та адміністратора, про що подано звітність (інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за формою №3-ПН від 26.09.2019 та 03.01.2020 відповідно, з метою надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування особи з інвалідністю.

Крім того, відповідачем відзвітовано до Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування особи з інвалідністю шляхом подання звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів (форма №10-ПІ) за 2019 рік до Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів разом із поясненнями до звіту.

Таким чином, відповідачем були виконані вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо прийняття заходів для працевлаштування інвалідів, доказів того, що відповідач не створив робочі місця для інвалідів, відмовляв інвалідам у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавав державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітував Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, позивачем не надано.

Суд погоджується з доводами відповідача, що причини непрацевлаштування інвалідів не залежали від самого роботодавця, тому в його діях відсутній склад правопорушення і на нього не може бути покладена відповідальність за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.02.2018 у справі № 820/2124/16, від 28.02.2018 у справі №807/612/16, від 26.06.2018 у справі № 806/1368/17, від 11.09.2018 у справі № 812/1127/18, від 19.12.2018 у справі № 812/1140/18, від 23.07.2019 у справі № 820/2204/16, від 31.07.2019 у справі №812/1164/18, 24.06.2020 справа № 440/2008/19 провадження № К/9901/31243/19.

Отже, керуючись вищевикладених, суд зазначає, що ТОВ «Готель Шато» були виконані вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо прийняття заходів для працевлаштування інвалідів, а доказів того, що відповідач не створив робочі місця для інвалідів, відмовляв інвалідам у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавав державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітував Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, позивачем надано не було.

Таким чином, враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп. 15.5. п.15. Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (79005, м. Львів, пл. Маланюка, 6) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Шато» (80100, Львівська обл., м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 27А) про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15. розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 26.11.2021 року.

Суддя Гавдик З.В.