Справа № 640/19158/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м. Київ №640/19158/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-агро"
доДержавної податкової служби України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-агро" (коду , 25006, м. Кропивницький, вул. Покровська, будинок 73-а, кімната 4) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової служби України (, 04053, м. Київ, Львівська пл., 8) (далі - відповідач-1), Головного управління ДПС у Кіровоградській області (, 25006, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55) (далі - відповідач-2), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Кіровоградській області при зупиненні/створенні перешкод у реєстрації податкових накладних Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" рішенням №15403 від 04.02.2020, шляхом блокування на рахунку ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" суми 59998,32 грн. з посиланням на відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-агро" критеріям встановленим п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (Порядку №1165 від 11.12.2019) та скасувати Рішення №15403 від 04.02.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України внести до інтегрованої картки обліку електронного кабінету платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" відомості про невідповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-агро" критеріям встановленим п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (Порядку №1165 від 11.12.2019) та/або здійснити контроль за внесенням таких відомостей Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області як територіальним та підконтрольним органом в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" () перебуває на обліку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі безпідставно відмовляють у реєстрації податкових накладних з підстав віднесення товариства до переліку ризикових суб`єктів. За твердженнями позивача відомості внесені до електронного кабінету платника податків про присвоєння Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" з 13.08.2018 статусу ризикованого є недостовірними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач-2 проти позовних вимог заперечив, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на те, що позивача внесено до Переліку ризикових платників відповідно до пункту 1.6 Критеріїв ризикованості платників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» 13.08.2018 протоколом №140 згідно службової записки оперативного управління ГУ ДФС в області від 09.08.2018 №554/11-28-21-12.

Позивач не погоджуючись із відгуком відповідача-1 подав відповідь на відзив та зазначив, що рішення від 13.08.2018 товариство не отримувало засобами поштового зв`язку та не знало про його існування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідно до частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

27.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-агро" відправило на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 16.09.2019 на суму 359989,92 грн.

27.09.2019 від відповідача-2 надійшла квитанція, зі змістом: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризикованості платника податку».

04.02.2020 в електронний кабінет платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-агро" надійшло рішення відповідача-2 про відповідність платника податків на додану вартість критеріям ризикованості платника податку №15403 від 04.02.2020 прийняте комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).

Позивач вважає, що відповідачі створюють перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" у реєстрації податкових накладних шляхом внесення товариства до переліку ризикових та шляхом блокування на рахунку ПДВ суми 59998,32 грн., тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

В силу положення ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України та Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, що набрав чинності з 01.02.2020).

Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із пунктом 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Положеннями пункту 13 Порядку №1246 встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).

Так, за змістом пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Крім того, згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У свою чергу Критерії ризиковості платника податку наведені у додатку 1 до Порядку №1165, що є вичерпаним переліком.

Зокрема, пунктом 8 вказаного Додатку передбачено одним із критеріїв наступний: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

У контексті з наведеним суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За змістом затвердженої форми рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4 до Порядку №1165) вказане рішення може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Суд звертає увагу, що позивач не оскаржує рішення №15403 від 04.02.2020 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризикованості платника та не просить його скасувати, а лише просить визнати протиправними дії відповідачів щодо зупинення та створення перешкод у реєстрації податкових накладних Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро".

Однак, позивач не довів яким чином відповідачі створюють перешкоди у реєстрації податкових накладних Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро", оскільки право відповідача-2 на винесення рішення №15403 від 04.02.2020 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризикованості платника передбачене Порядком №1165, відтак позовна вимога про «визнання протиправними дії Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Кіровоградській області при зупиненні/створенні перешкод у реєстрації податкових накладних Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" рішенням №15403 від 04.02.2020, шляхом блокування на рахунку ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" суми 59998,32 грн. з посиланням на відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-агро" критеріям встановленим п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (Порядку №1165 від 11.12.2019) та скасувати Рішення №15403 від 04.02.2020» є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Подання позову становить основну рушійну силу початку реалізації права на доступ до суду. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Белле проти Франції» («Bellet v. France») зазначив, що право на доступ до суду повинно бути «практичним та ефективним», а не «теоретичним чи ілюзорним» (заява № 23805/94, § 36). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Мултіплекс проти Хорватії» («Multiplex v. Croatia»), заява № 58112/00, § 45; «Кутіч проти Хорватії» («Kutic v. Croatia»), заява № 48778/99, § 25).

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у межах позовних вимог.

Верховний Суд у постанові від 03.06.2020 у справі № 550/1114/17 погодився з доводами щодо права позивача обирати спосіб судового захисту.

Отже, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі № 819/1420/15).

Враховуючи те, що позивач не оскаржую рішення №15403 від 04.02.2020 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризикованості платника та не оскаржує рішення, яким позивача віднесено до переліку ризикових платників податків, то позовна вимога про зобов`язання Державної податкової служби України внести до інтегрованої картки обліку електронного кабінету платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" відомості про невідповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-агро" критеріям встановленим п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (Порядку №1165 від 11.12.2019) та/або здійснити контроль за внесенням таких відомостей Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області як територіальним та підконтрольним органом в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" () перебуває на обліку не підлягає задоволенню, оскільки для зобов`язання контролюючого органу вчинення дій щодо внесення змін до інтегрованої картки платника податку має передування скасування рішення, на підставі якого було внесено відповідну інформацію.

Отже, суд наголошує, що належним способом захисту є визначення ефективного судового захисту, який пов`язаний з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.

Принцип стабільності є визначальним щодо можливості виходу за межі позовних вимог. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом не може виходити за межі цих вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог. Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-агро".

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа