Справа № 213/3455/21
Суддя: Князєва Н. В.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3455/21
Номер провадження 2-а/213/17/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Князєвої Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ємельянцевої Т.С.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора СРПП Кропивницького ВП Кропивницького РУП Сторожука Михайла Миколайовича, Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення серія БАВ № 147043 від 05.09.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 05 вересня 2021 року відносно нього інспектором СРПП Кропивницького ВП Кропивницького РУП Сторожуком М.М. винесено постанову у зв`язку з тим, що він керував транспортним засобом FIAT DOBLO з причепом HOBBY (повна маса 1200 кг) не маючи відповідної категорії, яка дає право керування причепом понад 1200 кг, чим порушив п.п. 2.1 ч.2.4 ПДР. За вказане порушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 3400 грн. З постановою не згоден, вважає, що оскільки він має право на керування транспортним засобом категорії «В» та не повинен був отримувати категорію «ВЕ» для керування вказаним автомобілем з причепом, повна маса якого перевищує 750 кг, однак не перевищує маси автомобіля без навантаження та загальна дозволена максимальна маса автомобіля і причепа в даному випадку не перевищувала 3500 кг. Вказане відповідає нормам, які містяться в п.5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ від 08.05.1993 №340 та додатку №6 до Конвенції про дорожній рух, до якої приєдналась Україна.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №147043 від 05.09.2021, справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, 21 жовтня 2021 року надав заяву, відповідно до якої розгляд справи просить проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач - інспектор СРПП Кропивницького ВП Кропивницького РУП Сторожук М.М. не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав, відзив не надіслав.

Представник відповідача - Головного управління національної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

ГУНП в Кіровоградській області подано відзив на позов, відповідно до якого вважає, що в оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення чинних Правил дорожнього руху України. При винесенні постанови позивачу були роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Вважає, що стягнення на ОСОБА_2 накладено без порушення, в межах санкції ч.2 статті 126 КУпАП, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

30 вересня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_2 залишено без руху.

05 жовтня 2021 року недоліки позивачем усунені.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Після дослідження матеріалів справи, судом встановлені такі обставини.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №147043 від 05 вересня 2021 року, складеної інспектором СРПП Кропивницького ВП Кропивницького РУП Сторожуком Михайлом Миколайовичем видно, що ОСОБА_2 05 вересня 2021 року об 11 годині 30 хвилин керував транспортним засобом марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом HOBBY 420, номерний знак НОМЕР_2 по автодорозі Кропивницький - Кривий Ріг (5 км) не відповідної категорії, що дає право керування причепом понад 1200 кг повної маси, чим порушив вимоги п. 2.1 ч.2.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП. Інспектором прийнято рішення про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , позивач є власником транспортного засобу марки FIAT DOBLO, 2011 року випуску, типу -легковий - загальний пасажирський, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Повна маса автомобіля 2070 кг, маса без навантаження - 1445 кг (а.с.7).

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видано на марку НОВВY, модель 420, тип: причіп спеціальний, ПР- фургон житловий; реєстраційний номер НОМЕР_2 , повна маса якого та маса без навантаження складає 1200 кг (а.с.8).

ОСОБА_2 здійснив обмін посвідчення водія НОМЕР_5 від 04.05.2007 та 01 серпня 2013 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_6 , відповідно до якого має право керування транспортними засобами категорії: А1 - з 01.08.2013 року, А - з 04.05.2007, В1 - з 01.08.2013, В - з 04.05.2007, С1 - з 01.08.2013, С - з 04.05.2007, категорії Д і СЕ - з 01.08.2013 (а.с.9). Вказані категорії діють безстроково, так як будь-яким строком не обмежені.

Судом досліджуються представлені сторонами письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не надано та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Викладеним фактам відповідають правовідносини, що витікають із права особи оскаржити постанову по справі про адміністративне правопорушення особою, щодо якої її винесено, і регулюються нормами ст.ст. 287-289 КпАП України.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту тощо (в тому числі ч.ч.1,2,4 ст. 126 КУпАП).

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення (у передбачених випадках, в тому числі за ст. 126 КУпАП), виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. що і було вчинено інспектором СРПП Кропивницького ВП Кропивницького РУП Сторожуком М.М. відносно позивача.

Відповідальність за частиною 2 статті 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР України) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.13 ПДР, транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 511, із змінами і доповненнями) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Визначений в цьому Положенні поділ на категорії транспортних засобів, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення відповідає вищевказаним категоріям, передбачених в п. 2.13 ПДР.

Пунктом 5 вказаного Положення передбачено, що водіям транспортних засобів категорій B, C1, C, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії B дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

Відповідно до абз. 3 пункту 27 Положення посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. N 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», може бути обміняне на нове на умовах проведення обміну, визначених цим Положенням. При цьому в новому посвідченні водія зазначаються категорії, зокрема: B1, B - відповідає категорії B.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із додатком 6 до Конвенції про дорожній рух 1968 року, до якої Україна приєдналась у 1974 році, (додаток в новій редакції застосовується з 29 березня 2011 року) національне водійське посвідчення повинно представляти собою документ.

Посвідчення водія може видаватися для керування транспортними засобами наступних категорій, зокрема категорії:

В - автомобілі (за винятком транспортних засобів, що відносяться до категорії А) дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кг і число сидячих місць яких, крім сидіння водія, не перевищує восьми; автомобіль категорії В, зчеплений з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кг; автомобіль категорії В, зчеплений з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кг, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, а загальна дозволена максимальна маса такого складу не перевищує 3500 кг.

ВЕ - автомобіль категорії В, зчеплений з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кг і перевищує масу автомобіля без навантаження; автомобіль категорії В, зчеплений з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кг, а загальна дозволена максимальна маса такого складу перевищує 3500 кг.

Встановлено, що позивач має посвідчення водія з правом керування транспортними засобами категорії А1, А, В1, В, С1, С, Д, СЕ.

В даному випадку повна маса причепа - спеціального ПР-фургон житловий НОВВY 420, становить 1200 кг, маса автомобілю марки FIAT, моделі DOBLO без навантаження 1445 кг, повна маса 2070 кг, що видно із відповідних свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу.

Отже, маса причепу перевищує 750 кг, але не перевищує маси автомобіля без навантаження та загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів, адже становить 3270 кг.

З викладених вище підстав суд не може погодитися з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №147243 від 05.10.2021, винесеної відносно позивача інспектором СРПП Кропивницького ВП Кропивницького РУП Сторожуком М.М. за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки вона суперечить наведеним вище положенням чинного законодавства.

Доказів того, що загальна дозволена максимальна маса автомобіля та причепа перевищує 3500 кг відповідачами не надано.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор постанови про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції Національної поліції, здійснюється на основі суворого додержання принципу законності (частина 1 та 2 ст.7); завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно із ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем Департаментом патрульної поліції не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого рішення про накладення адміністративного стягнення,позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності до ч.2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення (в тому числі частини перша, друга і четверта статті 126) і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

На переконання суду, системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції. Таким правовий висновок викладений в постанові ВС від 26 грудня 2019 року у справі №724/716/16-а.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині вимог до Головного управління НП в Кіровоградській області. Позовні вимоги до інспектора СРПП Кропивницького ВП Кропивницького РУП Сторожука Михайла Миколайовичазадоволенню не підлягають.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. При цьому, визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною не вимагається.

За таких обставин оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 454,00 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління національної поліції в Кіровоградській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.126 ч.2 КУпАП, ст.6, 8, 9, 72, 77, 90, 139, 159 ч.4, 242- 246, 257, 262, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до інспектора СРПП Кропивницького ВП Кропивницького РУП Сторожука Михайла Миколайовича, Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №147043 від 05 вересня 2021 року, винесену інспектором СРПП Кропивницького ВП Кропивницького РУП Сторожуком Михайлом Миколайовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 126 КУпАП - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В частині вимог про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №147043 від 05 вересня 2021 року протиправною та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до інспектора СРПП Кропивницького ВП Кропивницького РУП Сторожука Михайла Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення - відмовити.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Кіровоградській областіна користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: інспектор СРПП Кропивницького ВП Кропивницького РУП Сторожука Михайло Миколайович, вул. Вокзальна, буд. 58, м. Кропивницький, Кіровоградська область, РНОКПП під час розгляду справи не встановлено.

Відповідач: Головне управління національної поліції в Кіровоградській області, юридична адреса: вул. Віктора Чміленка, буд. 41, м. Кропивницький, 25006, .

Суддя Н. В. Князєва