Справа № 380/15978/21
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м.Одеса), Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання виплатити індексацію грошового забезпечення у повному розмірі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової академії (м.Одеса), Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

визнати протиправними дії щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по липень 2016 року (включно) у неповному розмірі та зобов`язати здійснити донарахування та провести виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по липень 2016 року (включно) із застосуванням базового місяця (місяця останнього підвищення посадового окладу) для нарахування йому індексації - січня 2008 року, із врахуванням раніше проведених виплат;

визнати протиправними дії щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з серпня 2016 року (включно) по травень 2017 року (включно) у неповному розмірі та зобов`язати здійснити донарахування та провести виплату індексації грошового забезпечення за період з серпня 2016 року (включно) по травень 2017 року (включно) із застосуванням базового місяця (місяця останнього підвищення посадового окладу) для нарахування йому індексації - січня 2008 року, із врахуванням раніше проведених виплат;

визнати протиправними дії щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з червня 2017 року по 09.11.2018 року у неповному розмірі та зобов`язати здійснити донарахування та провести виплату індексації грошового забезпечення за період з червня 2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця (місяця підвищення посадових окладів) для нарахування йому індексації - січня 2008 року, а за період з 01.03.2018 року по 09.11.2018 року із застосуванням базового місяця (місяця підвищення тарифних ставок (окладів) для нарахування йому індексації - березня 2018 року, із врахуванням раніше проведених виплат.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що проходив військову службу у Збройних Силах України з 1993 року по 2018 рік. Вказує, що на день звільнення не отримав у повному обсязі кошти на які мав право за час проходження військової служби. Так, йому взагалі не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 09.11.2018 року виплачувалась не у повному обсязі. Зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у справі №380/7844/20 суд відмовився визначати конкретну суму, яку відповідачі повинні були виплатити позивачеві як індексацію грошового забезпечення за згадані періоди. Стверджує, що звертався до відповідачів із заявами на виконання загаданого рішення. Однак, відповідач 1 нарахував індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по липень 2016 року з урахуванням січня 2016 року як базового місяця. Відповідач 2 за період з серпня 2016 року по травень 2017 року застосував базовий місяць серпень 2016 року, а відповідач 3 за період з червня 2017 року по 09.11.2018 року серпень 2016 року та березень 2018 року. При цьому, відповідачами 1 та 2 виплата індексації станом на 20.09.2021 року здійснена не була. Відповідачем 3 виплата індексації здійснена 20.09.2021 року. Вказує, що для нарахування йому індексації у період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року повинен застосовуватись січень 2008 року як базовий місяць, а у період з 01.03.2018 року березень 2018 року.

Військова частина НОМЕР_2 у своїх запереченнях вказує, що питання визначення базового місяця належить до компетенції відповідачів. Окрім того, чуд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 індексації грошового забезпечення за період з червня 2017 року по 09.11.2018 року у сумі 54137 грн. 48 коп. відмовити, що й залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції. Враховуючи, що між сторонами новий спір не виник, суд вправі відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі. Також, позивач звернувся до суду з порушенням строків звернення до суду, оскільки для звернення з публічно-правовим спором визначено спеціальний строк. Окрім того, у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації військовослужбовцям з 2016 року у Міністерства оборони України не було.

Військова частина НОМЕР_1 у відзиві зазначає, що з прийняттям Постанови №1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 року і включно до 01.03.2018 року, посадові оклади військовослужбовців не змінились. Окрім того, у військової частини були відсутні фінансові ресурси для виплати індексації, тому і відсутні правові підстави щодо визнання дій відповідача по невиплаті індексації протиправними.

Ухвалою суду від 27.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Як вбачається із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №235 від 09.11.2018 року позивача, звільнено наказом начальника №320 від 29.10.2018 року з військової служби у запас, слід вважати, що справи та посаду здав.

Згідно із довідкою-розрахунком індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.07.2016 року Військової академії (м.Одеса) №6/21/761 від 27.08.2021 року позивач був зарахований до списків Військової академії 17.08.2011 року та виключений зі списків 15.08.2016 року.

При цьому, відповідно до вказаної довідки за період з січня 2016 року по липень 2016 року позивачу було нараховано 118 грн. 90 коп. індексації грошового забезпечення (червень, липень 2016 року по 59 грн. 45 коп.). Однак, виплачена вона не була.

Згідно із листом військової частини НОМЕР_1 №190/348 від 25.08.2021 року виплата індексації грошового забезпечення за період з серпня 2016 року по травень 2017 року під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_3 не здійснювалась.

Відповідно до довідки-розрахунку невиплаченої індексації №184/251 від 25.05.2021 року виданої військовою частиною НОМЕР_1 за період з серпня 2016 року по травень 2017 року сума нарахованої позивачу індексації грошового забезпечення складає 650 грн. 51 коп. Базовий місяць, при цьому, застосовується серпень 2016 року.

Як вбачається із довідки-розрахунку індексації за період з 01.06.2017 року по 09.11.2018 року складеної військовою частиною НОМЕР_2 за вказаний період позивачу було нараховано 2506 грн. 68 коп. (червень 2017 року серпень 2017 року по 213 грн. 87 коп.; вересень 2017 року листопад 2017 року по 272 грн. 81 коп.; грудень 2017 року лютий 2018 року по 348 грн. 88 коп.).

При цьому, з червня 2017 року по лютий 2018 року відповідачем застосовувався серпень 2016 року як базовий місяць, а з березня 2018 року по листопад 2018 року березень 2018 року як базовий місяць.

Згідно із витягом із АТ комерційний банк «Приватбанк» від 08.08.2021 року №Е7НМ66ІОСRNPUSP, яка міститься в матеріалах справи, позивачу на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у справі №380/7844/20 виплачено 2669 грн. 08 коп.

Вказане сторонами не заперечується.

Не погодившись із сумою нарахованої та виплаченої відповідачами індексації грошового забезпечення позивач звернувся із даним позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по липень 2016 року із урахуванням січня 2008 року як базового місяця; з серпня 2016 року по травень 2017 року із застосуванням серпня 2008 року як базового місяця; нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з червня 2017 року по листопад 2018 року у неповному розмірі.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до абзацу першого ч.1 ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом другим ч.1 ст.9 Закону №2011-XII передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно із абзацом першим ч.2 ст.9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (абзац другий ч.2 ст.9 Закону №2011-XII).

Відповідно до абзацу третього ч.2 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Як передбачено в ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року №2017-III, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2017-III), законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною другою ст.19 Закону №2017-III визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-XII, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №1282-XII).

Згідно із абзацом 2 ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною шостою ст.2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно із ст.3 Закону №1282-XII індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому, як передбачено абзацом третім ст.1 Закону №1282-XII індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону (ч.2 ст.4 Закону №1282-XII).

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону №1282-XII для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Частиною четвертою ст.4 Закону №1282-XII встановлено, що підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Частиною п`ятою цієї ж норми передбачено, що у разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 6 лютого 2003 р. № 491-IV. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до абзацу 5 п.2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з абзацом першим п.4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Абзацом другим п.4 Порядку № 1078 передбачено, що оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає (абзац четвертий п.4 Порядку № 1078).

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий п.4 Порядку № 1078).

Відповідно до абзацу першого п.5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Абзац другий п.5 Порядку № 1078 встановлює, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій п.5 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий п.5 Порядку № 1078).

Абзацом п`ятим п.5 Порядку № 1078 встановлено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий п.5 Порядку № 1078).

Суд звертає увагу, що Верховним Судом у постановах від 01.06.2019 року у справі № 825/1987/17, від 20.11.2019 року у справі № 620/1892/19, від 05.02.2020 року у справа № 825/565/17 зазначено, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Судом встановлено, що згідно із довідками-розрахунками індексації грошового забезпечення позивача, які містяться в матеріалах справи, для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за періоди з 01.01.2016 року по 09.11.2018 року застосовувались січень 2016 року, серпень 2016 року, березень 2018 року як базові місяці.

Позивач вважає, що базовими місяцями для нарахування індексації його грошового забезпечення повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року.

Аналіз п.5 Порядку №1078 дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Судом встановлено, що до 09.11.2018 року позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008 року та втратила чинність 01.03.2018 року (далі - Постанова №1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294.

Отже, з 2016 року базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача став січень 2008 року.

В подальшому, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (набрала законної сили 01.03.2018 року), якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став березень 2018 року.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

Отже, у спірних відносинах саме січень 2008 року та березень 2018 року є базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача індексації грошового забезпечення позивача за періоди з січня 2016 року по лютий 2018 року неправильно встановлено базові місяці, що призвело до нарахування індексації грошового забезпечення у занижених розмірах.

Щодо посилань Військової частини НОМЕР_2 на те, що визначення базового місяця при розрахунку індексації грошового забезпечення є її компетенцією.

Суд звертає увагу, що до компетенції відповідача належить здійснювати нарахування та виплату індексації з урахуванням базового місяця, а до повноважень суду - перевірка правомірності вчиненої дії чи бездіяльності.

У спірних правовідносинах відповідач вже нарахував індексацію грошового забезпечення позивачу та визначив базовий місяць.

А тому суд вправі надавати оцінку правомірності діям відповідача, оскільки вони вже вчинені (в тому числі і щодо визначення базового місяця), та давати вказівку на вчинення її у певний спосіб (визначати базовий місяць).

Відтак, такі посилання до уваги судом не беруться.

Щодо звернення позивача до суду з пропущенням місячного строку.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 цієї ж статті визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В той же час, положеннями ч.2 ст.233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

При цьому, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 233 КЗпП України, ст.ст.1, 12 Закону України «Про оплату праці» (справа № 1-13/2013), аналізуючи положення трудового законодавства в контексті конституційного звернення, Конституційний Суд України виходив з того, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

В пункті 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №9-рп/2013 зазначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними згадані посилання відповідача, оскільки суми індексації грошового забезпечення, які просить нарахувати та виплатити позивач є складовою грошового забезпечення, а тому на такі поширюються норми законодавства про оплату праці та відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України не обмежуються будь-яким строком звернення до суду.

Наведе дозволяє прийти суду до висновку, що дії відповідачів з приводу нарахування індексації грошового забезпечення (Військовою академією (м.Одеса) з січня 2016 року по липень 2016 року із урахуванням січня 2016 року як базового місяця, Військовою частиною НОМЕР_1 - з серпня 2016 року по травень 2017 року із застосуванням серпня 2016 року як базового місяця), а також нарахування та виплати Військовою частиною НОМЕР_2 індексакції грошового забезпечення за період з червня 2017 року по лютий 2018 року із урахуванням серпня 2016 року як базового місяця та не у повному обсязі не відповідають визначеним у пунктах 1 та 2 ч.2 ст.2 КАС України критеріям правомірної поведінки у спірних правовідносинах та порушують гарантоване державою право позивача на отримання індексації грошового забезпечення у повному розмірі, тому такі дії слід визнати протиправними.

Враховуючи те, що позовні вимоги з приводу зобов`язання донарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення відповідачами за періоди з січня 2016 року по лютий 2018 року урахуванням січня 2008 року та з березня 2018 року по 09.11.2018 року з урахуванням березня 2018 року як базового місяця є похідними, такі також підлягають задоволенню.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає, що питання щодо стягнення таких витрат буде вирішуватися судом після надання позивачем доказів їх понесення.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий не підлягає стягненню із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової академії (м.Одеса) щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по липень 2016 року (включно) у неповному розмірі.

Зобов`язати Військову академію (м.Одеса) (адреса: м.Одеса, вул.Фонтанська дорога, 10; ) здійснити донарахування та провести виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 01.01.2016 року по липень 2016 року (включно) із застосуванням базового місяця (місяця останнього підвищення посадового окладу) для нарахування йому індексації - січня 2008 року, із врахуванням раніше проведених виплат.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з серпня 2016 року (включно) по травень 2017 року (включно) у неповному розмірі.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) здійснити донарахування та провести виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з серпня 2016 року (включно) по травень 2017 року (включно) із застосуванням базового місяця (місяця останнього підвищення посадового окладу) для нарахування йому індексації - січня 2008 року, із врахуванням раніше проведених виплат.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з червня 2017 року по 09.11.2018 року у неповному розмірі.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) здійснити донарахування та провести виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з червня 2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця (місяця підвищення посадових окладів) для нарахування йому індексації - січня 2008 року, а за період з 01.03.2018 року по 09.11.2018 року із застосуванням базового місяця (місяця підвищення тарифних ставок (окладів) для нарахування йому індексації - березня 2018 року, із врахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Я.Мартинюк