Справа № 380/9180/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9180/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Гулій М.Р.,

за участі:

представника позивача Ворошилової Н.В., згідно наказу,

представника відповідача Завади Т.Р., згідно договору,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львова за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області, позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 326136,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про наявність у відповідача податкового боргу, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, та військового збору. Вжиті контролюючим органом заходи щодо стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку.

Ухвалою судді від 13.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

04.08.2021 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №5644). Відповідач не погоджується з позицією позивача та зазначає, що 22.09.2020 рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/1036/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень у задоволенні позову відмовлено повністю. 28.12.2020 Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 - без змін. Відтак, податкові повідомлення-рішення від 23.01.2020 № та № стали узгодженими 28.12.2020. Оскільки датою узгодження є 28.12.2020, то відповідач мав сплатити таке грошове зобов`язання протягом 10 робочих днів, а отже останнім днем на оплату такого було 15.01.2021. Пеня по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 79828,55 грн. та пеня по військовому збору у розмірі 6652, 38 грн. були нараховані 16.01.2021, проте, як зазначає відповідач, такі були нараховані всупереч та з порушенням статі 521 Перехідних положень Податкового кодексу України. Так, оскільки нарахування пені проведено в період дії карантину, то таке нарахування є неправомірними, а пеня підлягає списанню. Щодо основної суми боргу та штрафних (фінансових) санкцій, то зазначає, що враховуючи обставини щодо зворотної дії в часі статті 164 Податкового кодексу України та наявності у відповідача прощеного (анульованого) основного боргу за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, податкове зобов`язання, визначене податковими повідомленнями-рішеннями від 23.01.2020 № та №, не підлягає стягненню. В зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити повністю.

10.08.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №58216). Позивач вказує, що податкові повідомлення-рішення від 23.01.2020 № та № є узгодженими. Щодо покликань відповідача на п.521 Перехідних положень Податкового кодексу України, то зазначає, що пеня та штрафні санкції не застосовуються за порушення податкового законодавства з 01.03.2020. Однак, податкові зобов`язання ОСОБА_2 виникли ще 23.01.2020. Вказує, що відповідно до п. 129.1.1 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки,- починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). В зв`язку з наведеним просив позов задовольнити повністю.

18.08.2021 від відповідача надійшли заперечення щодо відповіді на відзив (вх. №60249). Вказує, що на момент вирішення справи судом щодо скасування податкових повідомлень-рішень Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур несплатоспроможності фізичних осіб» від 13.04.2021 ще не був прийнятий, а тому суд не досліджував і не міг дослідити, оцінити всі обставини справи крізь призму вищезазначеного Закону, а також його зворотню силу в часі. Крім того, вказує, що пеня щодо податку на доходи фізичних осіб у розмірі 79828,55 грн. та пеня щодо військового збору у розмірі 6652,38 грн. були нараховані всупереч та з порушенням статті 521 Перехідних положень Податкового кодексу України, а саме нарахування проведено в період карантину, тому дії щодо визначення пені є неправомірними і така не підлягає сплаті відповідачем.

Ухвалою суду від 14.09.2021 призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно довідки ГУ ДПС у Львівській області від 17.03.2021 № 3202/5/13-01-13-07-13 ОСОБА_1 має податковий борг у сумі 326136,68 грн., який складається:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування, в сумі 301049,24 грн., в тому числі, 176976,55 грн. - основний платіж, 44244,14 грн. - штрафна (фінансова) санкція (згідно податкового повідомлення рішення від 23.01.2020 №). 16.01.2021 на суму боргу, не сплаченого у встановлені строки, нарахована пеня в розмірі 79828,55 грн.;

- військового збору в сумі 25087, 44 грн., в тому числі 14748,05 грн. - основний платіж, 3687,01 грн. - штрафна (фінансова) санкція (згідно податкового повідомлення-рішення від 23.01.2020 №). 16.01.2021 на суму боргу, не сплаченого у встановлені Податковим кодексом України строки, нарахована пеня в розмірі 6652, 38 грн.

Вказані суми відображені також у зворотному боці облікової картки платника податків.

Судом встановлено, що позивач скеровував на адресу податкову ОСОБА_1 вимогу форми "Ф" від 21.02.2020 №6261-52.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/1036/20 від 22.09.2020 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.01.2020 року № та № відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 без змін.

З матеріалів справи видно, що відповідач суми узгоджених грошових зобов`язань у встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України) строки не сплатив.

Оскільки податковий борг відповідачем не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення.

Вирішуючи спір, суд керується такими нормами права.

Згідно статті 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються ПК України.

Відповідно до п. 15.1. статті 15 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення співрних правовідносин) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п. 16.1.4. ст. 16 ПК України.

Згідно з вимогами п.п. 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.п. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до п.п. 54.3.1 пункту 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Крім того, згідно п.п. 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язанняплатникподатківзобов`язанийсамостійнопогаситиузгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Отже, безспірними вимогами органів стягнення слід вважати узгоджену суму податкового зобов`язання, не сплачену платником податків у строки, визначені ст. 57 ПК України.

Судом встановлено, що за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, оформленої актом від 24.12.2019 № 773/33.6-03/, ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.01.2020 № та №.

Відповідачем оскаржено у судовому порядку такі податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/1036/20 від 22.09.2020 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення від 23.01.2020 року за № та № відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, та з військового збору, визначені контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями від 23.01.2020 № та №, стали узгодженими в порядку і на умовах, визначених ПК України 28.12.2020. А, отже, підлягали сплаті до 15.01.2021 включно.

Водночас, доказів такої сплати матеріали справи не містять.

В судовому засіданні представник відповідача підтвердив суду той факт, що грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, та з військового збору, визначене контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями від 23.01.2020 № та № є узгодженим.

Щодо тверджень відповідача про те, що на момент вирішення справи судом щодо скасування податкових повідомлень-рішень Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур несплатоспроможності фізичних осіб» від 13.04.2021 ще не був прийнятий, а тому суд не досліджував і не міг дослідити, оцінити всі обставини справи крізь призму вищезазначеного Закону, а також щодо тверджень про зворотну силу в часі такого закону і, відповідно, необхідності суду застосувати такий закон в цій справі, суд зазначає наступне.

Питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Відтак, з урахуванням викладених законодавчих приписів дослідженню і оцінці в цій справі підлягають виключно питання чи набула сума податкового зобов`язання, визначена контролюючим органом, статусу узгодженого та статусу податкового боргу, та з огляду на встановлене, чи були правові підстави для її стягнення.

Вказана позиція суду викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №813/2092/15 та від 21.03.2019 у справі № 805/1514/17-а.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення з відповідача пені, то суд зазначає наступне.

Згідно облікової картки позивачу 16.01.2021 по податковому повідомленню-рішенню № від 23.01.2020 нараховано пеню у розмірі 79828,55 грн., та 15.01.2021 - по податковому повідомленню рішенню № від 23.01.2020 пеню у розмірі 6652,38 грн.

Відповідно до п.п. 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Разом з тим, підрозділ 10 розділу XX ПК України було доповнено пунктом 521 згідно із Законом № 533-IX від 17.03.2020. Абзац 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX із змінами, внесеними згідно із Законом № 591-IX від 13.05.2020, викладено в такій редакції: «Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Станом на момент розгляду справи дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не закінчена.

Як вже було зазначено вище, згідно облікової картки, пеня позивачу по податковому повідомленню-рішенню № від 23.01.2020 нарахована 16.01.2021 у розмірі 79828,55 грн., та по податковому повідомленню рішенню № від 23.01.2020 - 15.01.2021 у розмірі 6652,38 грн.

Таким чином, з урахуванням положення пункту 521 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, суд вважає протиправним нарахування контролюючим органом пені відповідачу в період після 01.03.2020 року (15.01.2021 та 16.01.2021).

Відтак, відмовляє у позовній вимозі щодо стягнення такої пені в розмірі 86480,93 грн. з ОСОБА_1 .

Згідно з пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пінту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою сплати відповідачем податкового боргу податковий орган сформував та направив відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 21.02.2020 №6261-52, яка була вручена відповідачу 31.03.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, а сума податкового боргу до бюджету не сплачена.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідком розгляду справи, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в частині стягнення податкового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями від 23.01.2020 № та №, є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки таке зобов`язання є узгодженим і своєчасно не сплаченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на наведене, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення інших судових витрат, ніж сплата судового збору, підстави для їх стягнення з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 73-77, 139, 244-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до бюджету податковий борг в сумі 239655 (двісті тридцять дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 75 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.11.2021.

Суддя Потабенко В.А.