Справа № 640/910/21
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 листопада 2021 року м. Київ № 640/910/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

установив:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №220751 від 17.11.2020, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №220752 від 17.11.2020, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №220892 від 01.12.2020.

Позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом:

зупинення дії постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №220751 від 17.11.2020, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №220752 від 17.11.2020, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №220892 від 01.12.2020 до набрання законної сили рішенням суду у справі №640/910/21;

заборони заступнику начальника відділу Миронівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Пливі В.В. здійснювати заходи щодо примусового виконання у виконавчому провадженні №64642358 у справі про примусове виконання постанови №220892 від 01.12.2012, яка є предметом оскарження у справі №640/910/21 до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

заборони заступнику начальника відділу Миронівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Пливі В.В. здійснювати заходи щодо примусового виконання у виконавчому провадженні №64642371 у справі про примусове виконання постанови №220751 від 01.12.2012, яка є предметом оскарження у справі №640/910/21 до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

заборони заступнику начальника відділу Миронівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Пливі В.В. здійснювати заходи щодо примусового виконання у виконавчому провадженні №64642363 у справі про примусове виконання постанови №220752 від 01.12.2012, яка є предметом оскарження у справі №640/910/21 до набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування заяви представником зазначено, що заступником Миронівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Пливою В.В. відкрито виконавчі провадження, що свідчить про наявність на момент звернення із цією заявою доказів загрози завдання позивачеві шкоди або збитків внаслідок звернення стягнення на його активи до надання судом правової оцінки оскаржуваним постановам. Враховуючи, що судом на даний час не надано оцінку законності прийняття оскаржуваних постанов Державної служби України з безпеки на транспорті, позивач просить вжити заходів забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішенням у справі, оскільки невжиття таких заходів може призвести до звернення стягнення на майно та кошти позивача, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо поданої заяви, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За змістом частин першої та другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, у кожному конкретному випадку суд, виходячи з наданих доказів, зобов`язаний встановити, чи є хоча б одна з обставин для вжиття заходів забезпечення позову, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Разом з тим, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, передумовою для вжиття таких заходів, з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України, є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 30.09.2019 у справі № 826/10936/18, від 22.11.2019 у справі № 640/18007/18, від 20.12.2019 у справі №640/9158/19, від 11.02.2021 у справі №640/8742/20.

У даному випадку судом не встановлено обставин, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову.

При цьому, до заяви матеріалів, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи призвести до необхідності докладати значні зусилля для відновлення прав позивача - суду не надано. А протиправність оскаржуваних постанов може бути встановлена судом лише під час розгляду справи по суті.

На думку суду, заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття рішення у справі, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, чи необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Суд зазначає, що наведені заявником підстави не свідчить про наявність обставин, що унеможливлять або істотно ускладнять виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, та/або очевидної протиправності дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу, що заява про забезпечення позову фактично спрямована на вирішення спору, що виник між сторонами, до прийняття судом відповідного рішення по суті.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 КАС України.

Суддя О.М. Чудак