Справа № 160/9871/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2021 року Справа № 160/9871/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВрони О. В.
за участі секретаря судового засіданняНосенко К.В.
представника позивача представника відповідача-1 Щагіної С.Ю. Єфіменка О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "МОДЕНА УКРАЇНА" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що відповідачем винесено податкове-повідомлення рішення, за яким товариству зменшене від`ємне значення податку на додану вартість в розмірі 495977,00 грн. Позивач вважає , що рішення прийнято на підставі передчасних та таких, що не відповідають вимогам податкового, цивільного і господарського законодавства та міжнародного права висновків акту від 04.01.2021 №892/04-36-07-031/43248704 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "МОДЕНА УКРАЇНА" і листа №20/04-36-07-03-16 від 09.02.2021 «Про результати розгляду заперечень».
Ухвалою від 30.06.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/9871/21 та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.
За клопотанням позивача ухвалою суду від 13.07.2021 визначено розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні, яке було призначено на 03.08.2021 року о 11:30.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області і Державна податкова служба України у відзивах на позов вважають доводи позивача необґрунтованими та такими, що не відповідають діючому законодавству на підставі наступного:
Щодо технічної помилки в сумі донарахованого ПДВ визначеної в податковому повідомленні-рішенні, відповідачі вважають, що таке повідомлення слід розцінювати як податкове рішення з окремими дефектами, які не змінюють його суті.
Відповідач спирається на висновки перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства в частині заниження податкових зобов`язань внаслідок порушень податкового законодавства, а саме:
В порушення п. 188.1 ст. 188 ПК України при здійсненні реалізації товару за цінами, що є нижчими за ціни придбання ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА» занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ всього в розмірі 2609 грн., в тому числі:за червень 2020 року на суму 1030 грн., за жовтень 2020 року на суму 1579 грн..
В порушення п.п. «ж» п. 186.3 ст. 186, п. 187.8 ст. 187, п. 189.2 ст. 190, п. 208.2. п. 208.3 ст. 208 ПК України ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА» занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ від суми транспортно-експедиторських послуг, отриманих від нерезидентів.
В порушення п.п.186.2.1 п. 186.2 ст. 186, п.187.8 ст. 187, п. 190.2 ст. 190, п.208.2, п. 208.3 ст. 208 ПК України ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА» занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ від суми послуг перевезення вантажів на митній території України, отриманих від нерезидентів.
02.08.2021 позивачем подано клопотання про продовження строку проведення підготовчого провадження до 01.09.2021.
В підготовчому засіданні 03.08.2021 ухвалено відмовити у клопотанні про продовження строку проведення підготовчого провадження. Ухвалено перерву в підготовчому засіданні до 14.09.2021 об 11:30.
06.08.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло від позивача клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, які неможливо було подати у вказаний строк з причин, що не залежали від позивача.
Дослідивши докази суд залучив їх до матеріалів справи.
12.08.2021 позивачем надано копію висновку за результатами експертного економічного дослідження №110/21 від 29.07.2021, складеного Науково-дослідницьким центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України.
06.09.2021 позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що відзив не містить у собі правового обґрунтування, що залучення іншої особи для перевезення вантажу автоматично робить із перевізника експедитора, хоча за договором перевезення перевізник не визначений експедитором і не визначена його винагорода саме як експедитора. За даними інвойсів підприємство сплачує нерезиденту саме за послуги перевезення за єдиним міжнародним документом. За таких обставин зменшення від`ємного значення з ПДВ на суму податкового зобов`язання , нарахованого за правилами п. 186.3 «ж» (місце постачання транспортно-експедиторських послуг визначається на митній території України, якщо замовник зареєстрований як суб`єкт господарювання) ст. 186 ПК України, є неправомірним.
Позивач вважає, що у відзивах відповідачі не спростували доводи позовної заяви.
В підготовчому засіданні 14.09.2021 суд ухвалив закрити підготовче провадження та перейти до судового розгляду справи 12.10.2021 о 11:00.
В судовому засіданні 12.10.2021 судом оголошено перерву до 11.11.2021 об 13:00.
02.11.2021 ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА» подано клопотання про заміну правонаступником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 клопотання позивача задоволено та проведено заміну відповідача-2 правонаступником.
11.11.2021 в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, вислухавши представників сторін, суд встановив наступні обставини.
За результатами перевірки встановлені наступні правопорушення ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА»:
На порушення п. 188.1 ст. 188 ПК України при здійсненні реалізації товару за цінами, що є нижчими за ціни придбання ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА» занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 2609 грн., в тому числі: за червень 2020 року на суму 1030 грн., за жовтень 2020 року на суму 1579 грн..
В порушення п.п. «ж» п. 186.3 ст. 186, п. 187.8 ст. 187, п. 189.2 ст. 190, п. 208.2. п. 208.3 ст. 208 ПК України ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА» занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ від суми транспортно-експедиторських послуг, отриманих від нерезидентів, у розмірі 389717 грн. в т.ч.:
-за червень 2020 року на суму 110612 грн.;
-за жовтень 2020 року на суму 190040 грн.
З урахуванням встановлених перевіркою порушень в частині здійснення операцій з реалізації товарів та списання товарів нижче ціни придбання, за операціями з отримання послуг від нерезидентів на митній території України, встановлено, що в порушення п.201.1., 201.10 ст. 201 ПКУ ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА» не здійснено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (відсутня реєстрація) в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або виявлено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів таких податкових накладних, внаслідок порушень
За висновком в акті встановлені порушення призвели до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за жовтень 2020 року на суму 495997,53 грн.
При вирішенні спору суд виходить з наступного:
ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА» є платником податку на прибуток на загальних підставах і платником податку на додану вартість. Основний вид діяльності, якого 46.31 «оптова торгівля фруктами й овочами».
Товариство здійснює закупівлю у нерезидентів держав Турція, Єгипет та інших. та з метою здійснення імпортування товару укладає договори міжнародного перевезення автотранспортом та морським транспортом.
Щодо завищення від`ємного значення з ПДВ на суми заниження податкових зобов`язань з ПДВ по операціям з отримання послуг перевезення від нерезидента, які визначені перевіркою як експедиторські послуги.
Під час перевірки податковим органом були розглянуті господарські відносини ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА» як замовником з перевізниками нерезидентами на підставі укладених договорів:№ ТR07-20 від 05.10.2020 перевізник Alsem Lojistik Turizm Tekstil Tarim urunleriith ihr VE. TIC. LITD STI (Туреччина), № ТR11-20 від 12.10.2020 перевізник Koseler Loj Yertici Uius Tas Nak Pet Gida Ins Turz Ith Ihr San VE TIC/LTD STI (Туреччина); №27-27.02.2020 від 27.02.2020 від 27.02.2020 перевізникNumanoglu Lojistik Otomotiv Turizm Insaat Gida Sanaye Ve Ticaret Limited STI (Туреччина).
Висновок податкового органу, який відніс вказані договори перевезень до експедиторської діяльності та вказав про заниження ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА» суми податкових зобов`язань з ПДВ від суми транспортно-експедиторських послуг, отриманих від нерезидентів у розмірі 389717 грн., суд вважає помилковим виходячи з наступного:
За умовами п. 2.5. договорів перевізник зобов`язався здійснити перевезення належним чином. Якщо він залучає для перевезення третіх осіб, за їх дії він несе відповідальність, як за свої власні.
Оплата за послуги перевезення (фрахт) проводиться згідно інвойсу, який підтверджує факт виконання послуг. Після оплати інвойс вважається актом виконаних робіт (п. 3.4. договорів).
Відповідно до змісту пункту 3.3. договору додаткове відшкодування понесених витрат, понесених перевізником понад вартість перевезення, передбачене лише для відшкодування можливих витрат з митного оформлення, оплати за перевантаження та збільшення транзитних зборів, оплати за негабаритний вантаж, додаткові процедури, гарантійні листи, які мав би сплатити замовник, але за згодою замовника, сплачує перевізник. Такі додаткові витрати сплачуються замовником перевізнику лише після надання останнім відповідних підтверджуючих документів про понесені витрати. Тобто, договорами визначені витрати, які можуть бути відшкодовані перевізнику замовником понад вартість самого перевезення.
В інвойсах (актах виконаних робіт) перевізниками вказані нерезиденти, з якими були укладені договори перевезень, тоді як в окремих СМR вказані інші перевізники, що стало причиною віднесення податковим органом вказаних договорів з нерезидентами до транспортно-експедиторських.
Проте віднесення податковим органом договорів до транспортно-експедиторських є помилковим.
Згідно ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.
Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.
За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).
Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.
Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ст. 929 ЦК України).
Відповідно до ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.
Статтею 932 ЦК України встановлено право експедитора залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.
Транспортно-експедиторська діяльність врегульована також окремим Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність», за яким транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.
У Законі терміни вживаються в наступному значенні:
Експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування;
клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору;
перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.
Експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України (ч. 2 ст. 4 Закону)
В ст. 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» наведені види транспортно-експедиторських послуг.
Окрім іншого, експедитори за дорученням клієнтів: забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України;
За частинами 8,9, 10 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.
Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.
У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.
Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Наведені правові норми дозволяють розмежувати послуги перевезення і експедиторські послуги.
Так, на відміну від експедитора, який організовує перевезення і надання послуг, пов`язаних з перевезенням, перевізник послуги перевезення надає безпосередньо.
Експедитор укладає договори з перевізниками на перевезення вантажів клієнта або залучає третіх осіб для виконання послуг експедиції.
Експедитор отримує плату як винагороду за організацію перевезення, до якої не включається оплата за саме перевезення.
У вищезазначених договорах і інвойсах з нерезидентами сторонами погоджена винагорода за послуги перевезення, а не за послуги експедитора.
В п. 2.5. договорів відповідальність нерезидентів -перевізників визначена відповідно до ст. 902 ЦК України. Перевізник може залучати до перевезення інших осіб та в то й же час повністю самостійно відповідає за їхні дії перед замовником. Тобто, залишається для замовника перевізником.
Відповідно до пункту 180.2 статті 180 ПК України особою, відповідальною за нарахування та сплату податку до бюджету у разі постачання послуг нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України, є отримувач послуг.
За змістом абзаців "б", "е" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Підпунктом "ж" пункту 186.3 статті 186 ПК України визначено, що місцем постачання транспортно-експедиторських послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (пункт 188.1 статті 188 ПК України).
У відповідності до підпункту "а" пункту 193.1 статті 193 ПК України ставка податку встановлюються від бази оподаткування та становить 20 відсотків.
Положеннями пункту 194.1 статті 194 ПК України визначено, що операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.
Разом з тим, підпунктом 186.2.1 пункту 186.2 статті 186 ПК України визначено, що місцем постачання послуг, пов`язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, у тому числі з постачанням продовольчих продуктів і напоїв, призначених для споживання, є місце фактичного постачання послуг, пов`язаних з рухомим майном.
Як передбачено пунктом 186.4 статті 186 ПК України, місцем постачання послуг, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї статті, є місце реєстрації постачальника.
Відповідно до абзацу "а" підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 ПК України операції з міжнародного перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом оподатковуються за нульовою ставкою. Для цілей цього підпункту перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом.
Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 у справі №804/667/17 вказав, що з метою оподаткування ПДВ операції з постачання транспортно-експедиторських послуг та послуг з міжнародного перевезення вантажів слід розглядати окремо.
За змістом наведених положень, якщо транспортно-експедиторські послуги надаються замовнику-резиденту, то такі послуги підлягають оподаткуванню ПДВ на загальних підставах за основною ставкою (незалежно від того, резидентом чи нерезидентом надаються такі послуги). Операції же з міжнародного перевезення вантажів, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом, оподатковуються за нульовою ставкою, яка, у свою чергу, не поширюється на інші послуги, які надаються при перевезенні, зокрема на ті, що надає експедитор.
За вказаних обставин, суд погоджується з позивачем, що зменшення від`ємного значення з ПДВ на суму податкового зобов`язання, нарахованого за правилами п. 186.3 «ж» (місце постачання транспортно-експедиторських послуг визначається на митній території України, якщо замовник зареєстрований як суб`єкт господарювання) ст. 186 ПК України, є неправомірним.
За договором №ТR07-20 від 05.10.2020 помилково визначені податкові зобов`язання з ПДВ на суму 171421,91 грн.
За договором№27-27.02.2020 від 27.02.2020 помилково визначені податкові зобов`язання з ПДВ на суму 199676,77 грн.
Стосовно завищення від`ємного значення з ПДВ на суму заниження податкових зобов`язань з ПДВ по операціям з отримання послуг перевезення вантажів від нерезидентів на митній території України.
Представниками контролюючого органу був проведений аналіз господарських відносин позивача з перевізниками-нерезидентами за договорами перевезення, укладеними з «Tintoreto-Trans» SRL (Молдова) №20/06/2020 від 20.06.2020 і з S. C. «STV-GROUP TRANS» SRL(Румунія) №TR06-08 від 06.08.2020. Надання послуг за якими, з перевезення імпортного товару з-за кордону на митну територію України, були підтверджені СМR, як єдиним транспортним документом міжнародного зразка.
Для визначення митної вартості імпортованого товару в митній декларації, нерезидентами виділено в інвойсах під конкретне перевезення вантажу на підставі окремої СМR у складі загальної вартості послуги дві її частини: вартість перевезення до кордону України і вартість перевезення від митного кордону до пункту призначення на території України.
При зменшені від`ємного значення з ПДВ на суму нарахованих зобов`язань за вартість перевезення в межах України, що здійснені перевізником-нерезидентом, контролюючий орган виходив з того, що послуги перевезення надані нерезидентом на території України, вважаються послугами, пов`язаними із перевезенням, зокрема вантажів, місце постачання яких визначається за правилами підп. 186.21 «а» ст. 186 ПК України, як місце їх фактичного постачання.
Вказана позиція не може бути прийнята судом, оскільки послуги перевезення на території України оподатковуються при визначенні їх місця постачання за правилом п. 186.4 ст. 184 ПК України, а саме не підлягають оподаткуванню, якщо перевізник-нерезидент
Порядок оподаткування ПДВ операцій з постачання нерезидентом послуг з перевезення вантажів на митній території України і за межами митної території України в цьому випадку визначений Податковим кодексом України наступним чином:
Відповідно до підп. «б» п. 185.1 ст. 185 ПУ України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 ПК України.
Пунктами 186.2-186.4 ст. 186 ПК України встановлено категорії послуг, місце постачання яких визначається залежно від місця реєстрації постачальника або отримувача відповідних послуг або від місця фактичного надання відповідних послуг.
Місцем постачання послуг відповідно до п. 186.4 ст. 186 ПК України є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах186.2 і 186.3 цієї статті.
Таким чином, якщо послуги з перевезення надаються перевізником (резидентом), то такі послуги підлягають оподаткуванню ПДВ на загальних підставах (незалежно від того, замовнику-резиденту чи замовнику - нерезиденту надаються такі послуги).
Якщо послуги перевезення надаються перевізником (нерезидентом), що не має постійного представництва на митній території України, то операції з постачання таких послуг не підпадають під об`єкт оподаткування ПДВ (незалежно від того, замовнику-резиденту чи замовнику -нерезиденту надаються такі послуги).
Відповідно до п.п. «а» п.п. 195.1.3 п. 195.1 ст. 195 ПКУ операції з міжнародного перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом оподатковуються за нульовою ставкою.
При цьому міжнародним перевезенням вважається перевезення, що здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом. Під єдиним міжнародним перевізним документом маються на увазі документи, складені мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту.
Законодавством не передбачено оформлення міжнародного перевезення різними документами, в залежності від відрізка маршруту. Нульова ставка ПДВ, визначена п.п. 195.1.3 п. 195.1 ст. 195 ПКУ, застосовується до операцій з постачання послуг з міжнародного перевезення вантажів по всьому маршруту перевезення вантажів в цілому, без поділу його на відрізки в межах митної території України та поза межами митної території України, за умови, що таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом.
Суд також враховує висновок Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України за результатами експертного економічного дослідження №110/21 від 29.07.2021, за яким документально не підтверджується висновки акту податкової інспекції №892/04-36-07-03/43248704 від 04.01.2021
-в частині заниження об`єкта оподаткування ТОВ «МОДЕНА УКРАЇНА» за жовтень 2020 та завищення від`ємного значення ПДВ по операціям з отримання послуг перевезення від нерезидента;
- в частині заниження об`єкта оподаткування ТОВ «МОДЕНА Україна» за жовтень 2020 р. та завищення від`ємного значення ПДВ по операціям з отримання послуг перевезення вантажів від нерезидентів на митній території України.
Податковим Кодексом України не передбачено, що місце постачання послуг із перевезення вантажів, є місце в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання (ст.185, п. 2 ст. 186, п. 3ст. 186), при цьому податковим кодексом передбачено, що місце постачання послуг є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї статті (ст. 186.4).
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідачі суду не надали. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в сумі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1327 від 14.06.2021 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15.11.2021.

Суддя О.В. Врона