Справа № 522/12076/21
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/299/21
УХВАЛА

26 листопада 2021 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), який поданий адвокатом Савенко Людмилою Анатоліївною (адреса: 65080, м.Одеса, вул. Космонавтів, 20, оф. 22) до Національної поліції України (ідентифікаційний код юридичної особи 40108578, місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул. Богомольця, 10), в якому просить: скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 023393 від 16.02.2019 року, що винесена відносно ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с. 20 21).

22.07.2021 на електронну адресу суду надійшов відзив Національної поліції України, відповідно до якого позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Посилається на те, що спірні правовідносини у позивача виникли саме з Департаментом патрульної поліції, що не заперечується і самою позивачкою в позові, а не з Національною поліцією України, як центральним органом управління поліцією. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України діяльність Департаменту патрульної поліції (код 40108646) не припинено та не перебуває в процесі припинення. Доказів, що свідчили б про порушення прав позивача саме НПУ позивачем не надано. Права та інтереси позивача Національною поліцією України не порушувалися та судового захисту не потребують (а.с. 32 36).

Також 22.07.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання Національної поліції України про заміну відповідача, в якому зазначає, що належним відповідачем у справі є Департамент патрульної поліції (а.с. 37).

Аналогічний відзив та клопотання надійшли до суду 27.07.2021 засобами поштового зв`язку (а.с. 61 65, 66-69).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2021 року залучено Департамент патрульної поліції як другого відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 (а.с.58 - 59).

03.09.2021 до суду надійшов відзив Департаменту патрульної поліції, відповідно до якого позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Посилається на те, що 16.02.2019 приблизно о 23 год. 00 хв. в ході виконання службових обов`язків інспектор роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Іванов О.В., за адресою: м.Одеса, вул. Генуезька, 24Д, виявив транспортний засіб «LANCIA YPSILON» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням, як пізніше стало відомо, ОСОБА_1 , яка здійснила зупинку у місці, де транспортний засіб, що стоїть зробив неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортних засобів, чим суттєво заважав та створював перешкоду дорожньому руху та загрозі іншим учасникам дорожньому руху, чим порушив п. 15.9.ж) ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з її правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача інспектором патрульної поліції було винесено постанову НК № 23393 від 16.02.2019, зі змістом якої позивача ознайомлено та роз`яснено права та строки її оскарження. Отримувати копію постанови позивач відмовилась, про що було зроблено відповідний надпис «Від підпису відмовився». Факт порушення ПДР, розгляд справи та ознайомлення позивача з його правами згідно ст. 268 КУпАП було зафіксовано на службові нагрудні камери поліцейських, проте станом на час розгляду справи відеозаписи відсутні, оскільки строк їх зберігання становить 30 діб. Вказує про законність оскаржуваної постанови та відсутність підстав для її скасування.

20.09.2021 на електронну адресу суду від представника позивача адвоката Савенко Л.А. надійшли додаткові письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що позивач не отримувала оскаржувану постанову, а дізналася про неї з Єдиного реєстру боржників. Зазначає, що відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би підтвердив факт порушення ОСОБА_1 ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 05.10.2021 (протокольна) згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 262 КАС України визначено розгляд справи провести в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Судом установлено, що згідно витягу з бази МВС 16.02.2019 інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Івановим було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 23393 відповідно до якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «LANCIA YPSILON», номерний знак НОМЕР_2 , 16.02.2019 о 23 годині 00 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24Д, порушила правила зупинки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 510 гривень. На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 1020 гривень.

Вказана постанова Управлінням патрульної поліції в Одеській області 17.04.2019 була направлена на адресу Першого Приморського відділу ДВС м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області та була отримала Відділом ДВС 18.04.2019.

Постановою старшого державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Ткачова А.В. від 13.05.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 59025195 з примусового виконання постанови Національної поліції України НК № 023393 від 16.02.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 1020 грн. (а.с.8).

Постановою старшого державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Ткачова А.В. від 27.12.2019 згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ стягувачу (а.с.9-10).

Як вбачається з листа Першого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) від 16.09.2021 № 42047 на адресу ОСОБА_1 на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 59025195 з примусового виконання постанови Національної поліції України НК № 023393 від 16.02.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 1020 грн. Згідно даних АСВП дане виконавче провадження було завершено 27.12.2019 згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до листа Управлінням патрульної поліції в Одеській області від 07.04.2021 на адресу адвоката Савенко Л., згідно облікових даних УПП в Одеській області постанова серії НК № 023393 до Управління не надходила (а.с.17).

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до частини другої ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. (ч. 3 ст. 122 КАС України)

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. (ч. 3 ст. 123 КАС України).

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Судом установлено, що оспорювана постанова серії НК №023393 винесена 16.02.2019 на місці вчинення правопорушення, яке було зафіксовано не в автоматичному режимі, за участю позивача.

Отже суд дійшов висновку, що позивач була присутня під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, була обізнана про порушення своїх прав, якщо вважала їх порушеними, що дає підстави стверджувати про те, що позивач знала про ухвалення постанови та про порушення свого права саме в день винесення даної постанови 16.02.2019, однак, позовну заяву подано лише у червні 2021, а тому, позивачем було пропущено 10 денний строк на звернення до суду з даними позовними вимогами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поняття "особа повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій, і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено обставин, які були об`єктивно непереборними, та не залежали від його волевиявлення чи були пов`язані з дійсними істотними перешкодами або труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 241, 248, 294, КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.І. Ковтун