Справа № 160/9902/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2021 року Справа № 160/9902/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
18.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві, в якому просить:
- визнати протиправною відмову Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, оформлену листом вих. № С-4259/15-08-20 від 18.05.2021 року, у прийнятті на вакантну посаду слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, або іншу вакантну посаду слідчого (старшого слідчого) в порядку поворотного прийняття на роботу у відповідності до вимог статті 42-1 Кодексу законів про працю України;
- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувані розташованого у місті Полтаві укласти з ОСОБА_1 трудовий договір (контракт) порядку поворотного прийняття на вакантну посаду слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувані розташованого у місті Полтаві, або іншу вакантну посаду слідчого (старшого слідчого відповідності до вимог статті 42-1 Кодексу законів про працю України;
- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 24.02.2021 року №20-о «Про звільнення ОСОБА_1 » відповідно до п.2 ч.3 ст.13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», п.1 ч.1, ч.4 ст.87 Закону України «Про державну службу», припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, з 01.03.2021 року, у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження структури та змін до штатного розпису. У зв`язку із наявністю на сайті Державного бюро розслідувань оголошення про проведення конкурсу в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві, позивач звернувся до відповідача з заявою про прийняття його на роботу на підставі переважного права на укладання трудового договору (контракту) на вакантну посаду слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві або, в разі наявності в подальшому, на іншу посаду слідчого або старшого слідчого, на підставі ст. 42-1 КЗпП України. Відповідач листом № С-4259/15-08-20 від 18.05.2021 року відмовив позивачу укласти з ним трудовий договір, в порядку поворотного прийняття, відповідно до вимог ст. 42-1 КЗпП України, мотивуючи відмову тим, що ОСОБА_1 , було звільнено з посади слідчого у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження структури та змін до штатного розпису, на підставі 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», а не за пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, що нібито, виключає можливість прийняття на роботу на підставі переважного права на укладання трудового договору. Відмову відповідача укласти з позивачем трудовий договір у порядку поворотного прийняття на посаду позивач вважає протиправною, тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 23.07.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
22.07.2021 року на адресу суду від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві надійшов письмовий відзив на позов, в якому він вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу, відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», не містить будь-яких додаткових умов припинення державної служби та є самостійною і достатньою підставою для її припинення. Жодного нормативно-правового обґрунтування не мають доводи позивача щодо того, що останнього звільнено на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України та взагалі щодо необхідності застосування до правовідносин між позивачем та ТУ ДБР у м. Полтаві загальних положень КЗпП України, в тому числі в частині переважного права на укладання трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу. Також зазначає, що не враховується переважне право на укладення трудового договору у разі звільнення з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу та поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації, оскільки положення статей 40, 42, 49"2 КЗпП України до спірних правовідносин - не застосовуються. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року витребувано з Державного бюро розслідувань додаткові докази в даній справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/4328/21.
09.08.2021 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла письмова відповідь на відзив, в якій він зазначає, що п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», передбачено особливості звільнення працівника, який має статус державного службовця у відповідності до цього закону, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, що прямо зазначено у ч. 4 ст. 40 КЗпП України та не дозволяє будь-які інші тлумачення. Законом України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» від 12.12.2019 року № 378-ІХ також передбачено нерозривний зв`язок звільнення працівника з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, із особливостями такого звільнення передбаченими Законом України «Про державну службу», а саме п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону. Позивач вважає, що він має право передбачене ст. 42-1 КЗпП України та відсутні будь-які законодавчі перешкоди до його реалізації, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
17.08.2021 року на адресу суду від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог та наголошує на тому, що правових підстав для незастосування норм Закону України «Про державну службу», що регламентують процедуру вивільнення державних службовців, або ж застосування норм в інший спосіб визначений законом, в рамках спірних правовідносин не було. Також зазначає, що позивачем помилково не береться до уваги вимоги частини 3 статті 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», якою чітко визначено, що на службу до ДБР приймаються особи виключно на конкурсній основі, а прийняття громадян України на службу до ДБР без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом. Наведені позивачем доводи, на переконання ТУ ДБР у м. Полтаві, не можуть слугувати підставою для визнання протиправною відмову ТУ ДБР у м. Полтаві у прийнятті та зобов`язання укласти із ОСОБА_1 , трудовий договір (контракт) у порядку поворотного прийняття на вакантну посаду слідчого, у відповідності до ст.421 КЗпП України, зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки беззаперечно, що із прийняттям Закону України від 19.09.2019 № 117-ІХ, положення статті 87 Закону України «Про державну службу», що регулює підстави та порядок припинення саме державної служби у разі скорочення штату або чисельності державних службовців, не враховує таке переважне право на укладання трудового договору в разі поворотного прийняття на роботу, а також не містять обов`язку суб`єкта призначення пропонувати особі, посада якої скорочується іншу рівноцінну посаду державної служби або іншу роботу (посади державної служби) у цьому державному органі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 року поновлено провадження в даній справі.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що з ОСОБА_1 в період з 19.07.2019 року по 01.03.2021 року працював на посадах державної служби в територіальних управліннях ДБР, що підтверджується записами його трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06.08.2007 року, копія якої міститься в матеріалах справи.
Так, наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, від 18.07.2019 року №36 о/с «Про приймання на роботу ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, з 19.07.2019 року, як обраного за конкурсом, з випробувальним строком 6 місяців.
19.07.2019 року ОСОБА_1 складено присягу державного службовця.
Наказом територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, від 15.08.2019 року №44о/с «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, в порядку переведення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, відповідно до ст.41 Закону України «Про державну службу», з 16 серпня 2019 року.
Наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 16.08.2019 року №94о/с «Про призначення в порядку переведення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, в порядку переведення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, з випробувальним строком 1 місяць.
Наказом Державного бюро розслідувань від 18.09.2019р. №343-ос ОСОБА_1 з 20.09.2019 року присвоєно 7 (сьомий) ранг державного службовця, як такому, що пройшов випробування та має спеціальне звання капітана поліції.
Наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 27.11.2019 року №167-0 ОСОБА_1 переведено за його згодою на посаду слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, з 02.12.2019 року.
Наказами ДБР від 15.10.2020 року № 581 затверджено структуру ДБР у м. Полтаві та від 15.10.2020 року № 583 внесено зміни до переліку посад у територіальних управліннях ДБР, що підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу.
На підставі положень статті 12 Закону України «Про Державне бюро
розслідувань» та зазначеного подання, наказом ДБР від 20.10.2020 року № 197 ДСК «Про
затвердження та введення в дію штатного розпису ТУ ДБР, розташованого у місті
Полтаві на 2020 рік», (у редакції наказу ДБР від 30.12.2020 року № 303дск), затверджено
зміни № 6 до штатного розпису ТУ ДБР у м. Полтаві, які вводилися у дію з -
Так, згідно з додатком до наказу ДБР від 20.10.2020 року № 197 ДСК, посади державної служби ТУ ДБР у м. Полтаві, виведені зі штатного розпису та водночас введено нові посади (іншої категорії) - рядового та начальницького складу у новостворених відділах згідно нової структури територіального управління.
Отже, посади державної служби у раніше діючих підрозділах, зокрема, у Другому -слідчому відділі (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) 20 штатних посад слідчих скорочено.
Після внесення змін до штатного розпису у Першому слідчому відділі (з дислокацією у м. Полтаві) передбачено:
5 посад старших слідчих - начальницький склад (майор ДБР);
5 посад слідчих - начальницький склад (капітан ДБР).
У Другому слідчому відділі (з дислокацією у м. Харкові) передбачено:
8 посад старших слідчих - начальницький склад (майор ДБР);
9 посад слідчих - начальницький склад (капітан ДБР).
У Третьому слідчому відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) передбачено:
9 посад старших слідчих - начальницький склад (майор ДБР);
9 посад слідчих - начальницький склад (капітан ДБР).
У Четвертому слідчому відділі (з дислокацією у м. Суми) передбачено:
З посад старших слідчих - начальницький склад (майор ДБР);
З посад слідчих - начальницький склад (капітан ДБР).
Наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 24.02.2021 року №20-о «Про звільнення ОСОБА_1 » відповідно до п.2 ч.3 ст.13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», п.1 ч.1, ч.4 ст.87 Закону України «Про державну службу», припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, з 01.03.2021р., у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження структури та змін до штатного розпису.
Відповідно до цього оголошення у ТУ ДБР, розташованому у місті Полтаві, оголошувався конкурс на зайняття вакантної посади: слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві - 1 посада.
27.04.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про прийняття його на роботу на підставі переважного права на укладання трудового договору (контракту) на вакантну посаду слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві або, в разі наявності в подальшому, на іншу посаду слідчого або старшого слідчого, на підставі ст. 42-1 КЗпП України.
Відповідач листом № С-4259/15-08-20 від 18.05.2021 року відмовив позивачу укласти з ним трудовий договір, в порядку поворотного прийняття, відповідно до вимог ст. 42-1 КЗпП України, мотивуючи відмову тим, що ОСОБА_1 , було звільнено з посади слідчого у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження структури та змін до штатного розпису, на підставі 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», а не за пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, що виключає можливість прийняття на роботу на підставі переважного права на укладання трудового договору.
Вважаючи протиправною відмову відповідача у прийнятті позивача на вакантну посаду шляхом використання ним переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, що закріплене у статті 42-1 Кодексу законів про працю України, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Визначення публічної служби міститься у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України та означає діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань регулюються Законом України «Про Державне бюро розслідувань» від 12.11.2015 року
№ 794-VIII (надалі по тексту Закон № 794-VIII).
Пунктом 5 статті 14 Закону № 794-VIII визначено, що трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються цим Законом (у частині переведення працівників Державного бюро розслідувань на нижчі або рівнозначні посади та звільнення осіб рядового та начальницького складу), законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.
За приписами статті 42-1 КЗпП України, працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.
Переважне право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу надається особам, зазначеним у статті 42 цього Кодексу, та в інших випадках, передбачених колективним договором.
Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Частиною 3 статті 40 КЗпП встановлено, що особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.
За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.
Так, нормами спеціального законодавства, а саме ст. 14 Закону № 794-VIII визначено, що до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір (контракт) із Державним бюро розслідувань.
Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державному бюро розслідувань зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
На службу до Державного бюро розслідувань приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку (за контрактом) громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.
Прийняття громадян України на службу до Державного бюро розслідувань без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом.
Кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посад у підрозділах Державного бюро розслідувань затверджуються Директором Державного бюро розслідувань.
Призначення на посади у Державному бюро розслідувань, крім посад Директора Державного бюро розслідувань, керівника підрозділу внутрішнього контролю центрального апарату Державного бюро розслідувань та керівників підрозділів внутрішнього контролю територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, здійснюється за результатами відкритих конкурсів, що проводяться конкурсними комісіями з проведення конкурсів на зайняття посад працівників Державного бюро розслідувань. Типове положення про конкурсну комісію та порядок проведення відкритого конкурсу затверджує Директор Державного бюро розслідувань.
Згідно частиною 3 статті 13 Закону № 794-VIII директор територіального управління Державного бюро розслідувань: організовує роботу відповідного територіального управління щодо виконання повноважень Державного бюро розслідувань, наказів і розпоряджень Директора Державного бюро розслідувань; призначає на посади та звільняє з посад працівників відповідного територіального управління, крім тих, які призначаються Директором Державного бюро розслідувань відповідно до статті 12 цього Закону;
Статтею 15 Закону № 794-VIII визначено, що особа не може бути призначена на посаду в Державному бюро розслідувань, якщо вона:
1) за рішенням суду визнана недієздатною або обмежена у цивільній дієздатності;
2) має судимість за вчинення кримінального правопорушення, не погашену або не зняту в установленому законом порядку (крім реабілітованої особи), або протягом останнього року притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією;
3) у разі призначення матиме у прямому підпорядкуванні близьких їй осіб або буде прямо підпорядкована у зв`язку з виконанням повноважень близьким їй особам;
4) не пройшла спеціальну перевірку.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 5 серпня 2020 року № 743 затверджено Положення про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань (надалі по тексту Положення № 743), яким визначено порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, їх права та обов`язки.
Пунктом 39 вказаного Положення передбачено, що конкурс на зайняття посад осіб рядового та начальницького складу проводиться відповідно до вимог Закону України "Про Державне бюро розслідувань". Типове положення про конкурсну комісію та порядок проведення відкритого конкурсу затверджуються Директором Державного бюро розслідувань.
Рішення щодо призначення на посади рядового та начальницького складу приймає Директор Державного бюро розслідувань, директори територіальних управлінь, керівники органів системи Державного бюро розслідувань відповідно до Закону України "Про Державне бюро розслідувань" на підставі рекомендації конкурсної комісії, результатів спеціальної перевірки (у відповідних випадках), висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії щодо придатності за станом здоров`я до проходження служби в Державному бюро розслідувань (пункт 40 Положення № 743).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що зазначеним у статті 42 КЗпП України працівникам надається переважне право на укладення трудового договору, яке виникає у випадку, якщо власник після раніше проведеного ним скорочення чисельності або штату та звільнення працівників знову здійснює прийняття працівників на роботу.

Водночас наведена норма не містить обов`язку власника або уповноваженого ним органу попереджати працівників, звільнених за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, про те, що він знову здійснює прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.

Суб`єктивне ж право працівника на укладення трудового договору виникає за умови прийняття власником працівників аналогічної кваліфікації, тобто працівник за своєю спеціальністю і кваліфікацією повинен відповідати тим вимогам, що встановлені чинними кваліфікаційними характеристиками.

Як було зазначено судом вище, позивача звільнено зі служби, у зв`язку зі скороченням посади.

Слід зауважити, що правові засади організації та діяльності Державного бюро розслідування, статус його працівників, а також порядок прийняття, проходження служби в Державному бюро розслідувань визначені та урегульовані спеціальним законодавством, а саме Законом № 794-VIII.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для прийняття позивача на посаду слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, або іншу вакантну посаду слідчого (старшого слідчого) в порядку поворотного прийняття на роботу у відповідності до вимог статті 42-1 Кодексу законів про працю України, оскільки спірні правовідносини регулюються нормами спеціального законодавства - Законом України "Про Державне бюро розслідувань", яким передбачено прийняття громадян України на службу до Державного бюро розслідувань лише за результатом конкурсу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна