Справа № 160/23534/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 листопада 2021 року Справа 160/23534/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49005) про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління ДПС в Дніпропетровській області від 08.11.2018 року №Ф-3187-57 на суму 15115,54 грн., про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 року №Ф-3187-57 на суму 20326,90 грн., про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2020 року №Ф-3187-57 на суму 6721,80 грн. щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2021 року матеріали справи №160/23534/21 передані на розгляд судді Віхровій В.С.

Відповідно до п.3, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 ст.161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З матеріалів позовної заяви відомо, що позивачем оскаржуються вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року №Ф-3187-57, від 10.05.2019 року №Ф-3187-57, від 04.03.2020 року №Ф-3187-57.

Позовну заяву направлено до суду засобами поштового зв`язку 03.11.2021 року. Тобто з пропуском встановленого судом шестимісячного строку.

Позивач в позовній заяві просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 №Ф-3187-57 на суму 15115,54 грн., вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 №Ф-3187-57 на суму 20326,90 грн., вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2020 №Ф-3187-57 на суму 6721,80 грн.

В обґрунтування пропуску строку звернення до суду зазначає, що про існування вимог дізнався 28.09.2021 року після направлення на адресу відповідача адвокатського запиту.

При цьому, у відповіді Головного управління ДПС в Дніпропетровській області від 20.10.2021 року №77039/6/04-36-13-08-17, наданій на адвокатський запит представника позивача зазначено, що ОСОБА_1 28.05.2019 року самостійно сплачено 2000 грн. За період з 12.07.2019 року по 14.08.2019 року в ході проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП №59028544 державним виконавцем до ІКП ОСОБА_2 перераховано 2670,28 грн. З 12.09.2019 року по 14.02.2020 року в ході проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП №59028544 державним виконавцем до ІКП ОСОБА_2 перераховано 9274,82 грн. В ході проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП №59028544 в 2020 році державним виконавцем стягнуто 3170,44 грн. залишок суми в ІКП станом на 30.04.2020 складає 3551,36 грн., всього стягнуто 15115,54 грн. та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з погашенням заборгованості по виконавчому документу в повному обсязі

Отже, судом встановлено, що протягом періоду часу з 2019 року щодо ОСОБА_1 здійснювалось примусове стягнення коштів за вимогами, що пред`явлені позивачем до оскарження, з рахунків позивача стягувались кошти, а отже позивач був обізнаний стосовно наявності вимог про сплату боргу.

У позовній заяві та документах, наданих до позовної заяви, відсутні пояснення позивача щодо вказаних стягнень сум коштів.

Відтак, позивач мав можливість та повинен був дізнатися про існування щодо нього оскаржуваних вимог. Позивач мав право у встановлені законодавством строки оскаржити відповідні вимоги у випадку незгоди з ними.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 року № 340/1019/19 зазначає, що поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд звертає увагу, що у відповідності до ч. 6 ст.161 КАС України заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивач не надав.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, наведеної у рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі Мушта проти України нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду.

Таким чином, і за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

В аспекті наведеного варто зазначити і те, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Викладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №9901/313/20, Верховного Суду у постановах від 17 березня 2021 року у справі №160/3121/20, від 18 березня 2021 року у справі № 320/2915/20 та ін.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивачем заявлено три майнові позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 року №Ф-3187-57, від 10.05.2019 року №Ф-3187-57, від 04.03.2020 року №Ф-3187-57.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову майнового характеру який подано фізичною особою сплачується судовий збір в 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 908, 00 грн., та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 11 350, 00 грн.

Судовий збір підлягає сплаті за кожну вимогу майнового характеру, у випадку їх об`єднання позивачем в одній позовній заяві.

Отже, в даному випадку сума судового збору, яку необхідно сплатити складає 2724,00 грн.

Позивачем на підтвердження сплати судового збору надано квитанцію від 02.11.2021 року на суму 908,00 грн.

Отже, позивачу необхідно доплатити 1816,00 грн. судового збору за подачу позову до суду.

Відповідно до частин 1, 2 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, суд залишає подану заяву без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку з наданням доказів поважності причин його пропуску;

- документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1816,00 грн.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171, 248, 256 КАС України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку з наданням доказів поважності причин його пропуску;

- документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1816,00 грн., який має бути сплачений на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача, Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО), 899998, Рахунок отримувача, UA4004632, Код класифікації доходів бюджету, 22030101, Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Віхрова