Справа № 340/5353/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/5353/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П, розглянувши адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства ''Світловодське автотранспортне підприємство 13507'' (вул. Героїв Чорнобиля, 38, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500; ) до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Кіровоградська область (вул. Генерала Родимцева, 102, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25004) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ ''Світловодське автотранспортне підприємство 13507'', через представника - адвоката АБ ''Васечка Олексія'' Васечка О.І., звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Кіровоградська область про застосування адміністративно-господарського штрафу №281245 від 28 липня 2021 року.

В обґрунтування позову зазначено, що до товариства застосовано штраф в сумі 170 гривень за те, що 04.06.2021 року на АС-1 м. Олександрія надаючи послуги з перевезення пасажирів транспортним засобом було безпідставно відмовлено у пільговому перевезенні пасажирів. Представник позивача зазначає про те, що при розгляді справи була порушена процедура розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки товариство не було належним чином повідомлено про дату час та місце розгляду справи. Крім того, зазначає про те, що Центральним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки жодним чином факт відмови у пільговому перевезенні 04.06.2021 року не зафіксований.

Центральним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки у складі Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі відповідач) подано відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечувало, з огляду на те, що за наслідками проведення рейдової перевірки було виявлено факт порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: при перевезенні пасажирів на регулярному автобусному маршруті ''Кропивницький - Кременчук'', перевізником не було дотримано вимог абз.2 ч.1 ст.60 ЗУ ''Про автомобільний транспорт'' так як безпідставно відмовлено у пільговому перевезенні пасажирів. Дане порушення відображене в складеному акті проведення перевірки від 04.06.2021 року №297052. Повідомлення про розгляд справи від 30.06.2021 року позивача було запрошено на розгляд справи на 28.07.2021 року, яке було направлено рекомендованим листом. Зазначене повідомлення направлено на адресу позивача та згідно інформації сайту ''Укрпошта'' поштове відправлення було отримано позивачем 08.07.2021 року особисто. Отже відповідачем не було допущено порушення процедури розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

ПАТ ''Світловодське автотранспортне підприємство 13507'' подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що 04.06.2021 року за маршрутом Кропивницький - Кременчук автобус IVECO TURBO DAILY МГК водій Печений здійснював безкоштовне перевезення з міста Кропивницького учасників бойових дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому, акт від 04.06.2021 ркоу не містить жодних фактів відмови саме гр. ОСОБА_3 у пільговому перевезенні в момент посадки в автобус за наявності у нього відповідного посвідчення. Крім того, зауважено про відсутність доказів, що ОСОБА_3 04.06.2021 року звертався до касових відділень АС м. Олександрія чи безпосередньо доводів ОСОБА_4 та взагалі був присутнім при здійснення перевірки та встановлення безпідставної відмови від пільгового перевезення.

Рух справи:

Ухвалою судді від 06.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

13.09.2021 року Центральним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки у складі Державної служби України з безпеки на транспорті подано відзив на позов.

20.09.2021 року представником позивача адвокатом Васечко О.І. до суду подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, в якому просить суд розгляд справи №340/5353/21 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін в судове засідання та клопотання про виклик свідка. В подальшому ухвалою судді від 11.05.2021 року адміністративну справу №395/231/21 прийнято суддею до свого провадження. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.50).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року подальший розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та викликом свідків на 11.10.2021 рік (а.с.68).

11.10.2021 року справа не розглядалась про що складена довідка (а.с.111).

В судовому засідання 29.10.2021 року сторони надили свої пояснення та судом допитано свідка ОСОБА_4 , та оголошено перерву до 11.11.2021 року з огляду на необхідність допиту свідка ОСОБА_3 в режимі відеоконференції про що винесено ухвалу суду (а.с.127, 130-131).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив суду про те, що він працює водієм у ПАТ ''Світловодське АТП 13507'' і 04.06.2021 року здійснював пасажирські перевезення за маршрутом Кропивнцький - Кременчуг. На автостанції в місті Олександрії його запросили до диспетчерської з метою здійснення перевірки документів, які ним були надані, після чого водій продовжив здійснення перевезення пасажирів за маршрутом. Так, свідок повідомив, що водій не здійснює реалізацію білетів на перевезення, оскільки такі функції виконує тільки автостанція, представник якої під час посадки пасажирів, здійснює перевірку білетів та передає відомість про продані місця водію. Отже, водій взагалі не приймає участі у відносинах з пасажирами. Свідок зазначив, що ні 04.06.2021 року, ні в інший день, ним не було відмолено гр. ОСОБА_3 у пільговому перевезенні.

11.11.2021 року в судовому засіданні оголошена перерва у зв`язку з неявкою представника відповідача та неможливість свідка прибути до суду для дачі свідчень, у зв`язку з чим відкладений розгляд справи на 25.11.2021 року (а.с.155-156).

В судовому засіданні 25.11.2021 року сторони та свідок не з`явились. Враховуючи приписи частини 9 статті 205 КАС України подальший розгляд справи вирішено провести в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази та з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ПАТ ''Світловодське акціонерне підприємство 13507'' є юридичною особою та діє на підставі Ліцензії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті серія АЕ №421019, основним видом діяльності є надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багату автомобільним транспортом (а.с.17).

24.05.2021 року до Міністерства Інфраструктури України надійшла письмова скарга ОСОБА_3 , яка передана Державній службі України з безпеки на транспорті з метою подальшої роботи. Скарга стосувалась відмови особі, яка є учасником бойових дій, у пільговому перевезенні.

04.06.2021 року посадові особи Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки здійснювали заходи державного контролю за безпекою на транспорті у м. Олександрія, за результатом яких встановлено факт відмови громадянину ОСОБА_3 у пільговому перевезенні.

Посадовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у ході рейдової перевірки 04.06.2021 року складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень, пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №287052, в якому зазначено про порушення п.1 абз.2 ст.60 Закону України ''Про автомобільний транспорт'' - безпідставна відмова від пільгового перевезення пасажира (а.с.12).

Повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке було призначено на 28.07.2021 року, направлено позивачу поштою 01.07.2021 року (а.с. 46-47).

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, начальник Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки виніс постанову №281245 від 28.07.2021 року про порушення вимог ст.37 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою на ТОВ ''Світловодське АТП 13507'' накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (надалі спірне рішення, а.с. 44).

Отже правомірність та законність винесення спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Перевіряючи правомірність спірної постанови, суд виходив з того, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Позивач, як на протиправність спірної постанови вказує на відсутність належним чином зафіксованого факту відмови у пільговому перевезенні, що мало місце 04.06.2021 року, а також наголошує на тому, що товариством не отримано запрошення на розгляд справи.

Частиною 1 статті 29 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Відповідно до частини 3 статті 35 Закону України "Про автомобільний транспорт" перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Позивачем 04.06.2021 року здійснювались пасажирські перевезення за маршрутом ''Кропивницький - Кременук''.

Згідно статті 37 Закону України "Про автомобільний транспорт" пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Спірною постановою до позивача застосовано штраф за порушення статті 37 Закону України "Про автомобільний транспорт", яке мало місце 04.06.2021 року.

Суд критично ставиться до даних обставин, з огляду на таке.

19.04.2021 року надійшла скарга ОСОБА_3 про те, що 16.04.2021 року близько 11.30 год. він мав намір здійснити поїздку до м. Олександрія з м. Креманчук. З метою придбання проїзного квитка він звернувся до каси автостанції м. Кременчук, пред`явивши документ, який дає право пільгового перевезення - посвідчення учасника бойових дій, проте у видачі квитка було відмовлено з підстав відсутності наданому рейсі пільгових місць (а.с.32-34).

У зв`язку з відмовою надати проїзний документ, ОСОБА_3 викликав поліції. працівниками патрульної поліції у м. Кременчук були відібрані пояснення у ОСОБА_5 у яких зазначено про відмову надати йому проїзний квиток на автостанції м. Кременчук (а.с.85-87).

Пізніше, ОСОБА_6 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до ПАТ ''Світловодське автотранспортне підприємство 13507'' про відшкодування моральної шкоди, у якій зазначено про те, що 16.04.2021 року прибувши на автостанцію м. Кременчук в квитковій касі, касир відмовив у видачі квитка, оскільки автомобільним перевізником направлено листа у якому повідомлено про відсутність пільгових місць наданому рейсі з підстав відсутності компенсації від держави за перевезення пільгових категорій громадян (а.с.144-149).

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.09.2021 року відкрито провадження у цивільній справі №398/1806/21 за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Світловодське автотранспортне підприємство 13507» (а.с.203-204).

В судовому засіданні 29.10.2021 року представник відповідача зазначив про те, що 04.06.2021 року у місті Олександрія перебували представника Укртрансінспекції з рейдовою перевіркою, отримавши інформацію про звернення ОСОБА_6 на гарячу лінію з приводу відмови у пільговому перевезенні, ними проведено перевірку ПАТ ''Світловодське АТП 13507''.

Підсумовуючи вищеописане, суд дійшов висновку, що 04.06.2021 року не було факту відмови позивачем ОСОБА_6 у пільговому перевезенні, оскільки як свідчить скарга ОСОБА_6 , письмові пояснення ОСОБА_6 надані працівникам поліції 16.04.2021 року та його позовна заява, спрямована до суду, події щодо відмови у пільговому перевезенні мали місце 16.04.2021 року. При цьому суд зауважує, у вищеописаних скаргах, поясненнях та позові відсутня інформація про те, що ОСОБА_6 було відмовлено водієм автотранспортного підприємства.

У листі ТОВ ''К-автотранс'' від 28.09.2021 року №150-4 надісланого адвокату Васечко О.М. зазначено, що відповідно до укладеної угоди між товариством ПАТ ''Світловодське автотранспортне підприємство 13507'' продаж квитків на всі маршрути перевізника автостанції товариства здійснюють без обмежень, відомості про факт звернення учасника бойових дій ОСОБА_3 до каси Знам`янської автостанції в товаристві відсутні (а.с.107). Проте, як свідчить скарга ОСОБА_3 він звертався до автостанції у м. Олександрія, а відтак суд не приймає у якості доказу вказаний лист, оскільки він не свідчить про обставини даної справи.

Автостанції надають пасажирам послуги, пов`язані з їх проїздом автобусними маршрутами загального користування, а автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, - послуги, пов`язані з відправленням та прибуттям автобусів згідно з розкладом руху.

Відповідно до частини 2, 3 статті 36 Закону України "Про автомобільний транспорт" до обов`язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями пасажирам, належать:

продаж квитків;

користування приміщеннями для чекання поїздки, облаштованими місцями для сидіння;

можливість користування громадськими вбиральнями;

інформування щодо розкладу руху автобусів та вартості поїздки.

До обов`язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями автомобільному перевізнику, належать:

продаж квитків;

організація прибуття та відправлення автобуса з облаштованих платформ;

інформування водія щодо умов дорожнього руху на маршруті.

Отже, такий вид послуг як ''продаж квитків'' є обов`язковою послугою яку автостанція надає як пасажирам так і автомобільним перевезникам.

При цьому, частинами 4 - 6 статті 36 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що за надання обов`язкових послуг автостанцій з осіб, які придбавають проїзні квитки, стягують автостанційний збір, що входить до вартості квитка.

Послуги автостанцій, крім послуг кімнати матері і дитини, пасажирам надаються за плату.

Власники автостанцій несуть відповідальність за якість та безпеку послуг, що надаються автостанціями пасажирам та автомобільним перевізникам, технічний та санітарно-гігієнічний стан будівель, споруд, обладнання та території автостанції.

Аналіз вищезазначеної норми свідчить про те, що автостанція є одним із суб`єктів правовідносин надання послуг щодо перевезення пасажирів.

Принагідно суд зауважує, що ТОВ ''К-автотранс'' (автостанція), з яким укладено угоду ПАТ ''Світловодське автотранспортне підприємство 13507'', є оператором ринку автостанційних послуг, яке виступає посередником між пасажиром та перевізником і є агентом перевізника з продажу квитків на його автобусні марштури на підставі укладених договорів про надання послуг автостанціями перевізникам. А відтак, усі діє щодо придбання проїзних квитків, ТОВ ''К-автотранс'' вчиняє самостійно, але діє в інтересах ТОВ ''Світловодське АТП 13507'' як посередник.

Предметом укладених автостанції з позивачем (перевізником) договору про надання автостанційних послуг, зокрема є надання власником автостанцій за завданням перевізника на території автостанцій комплексу обов`язкових та передбачених законодавством послуг, пов`язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів транспортом перевізника, продажем проїзних квитків та квитанцій на перевезення багажу, диспетчерським управлінням, організацією прибуття і відправлення автобусів, інформування водіїв щодо умов дорожнього руху та інше.

Отже, за положеннями статті 42 Закону України «Про автомобільний транспорт» діяльність автостанцій з продажу квитків підпадає під правове регулювання посередницької діяльності, правове регулювання такої посередницької діяльності визначене статтями 243, 1003 ЦК України, відповідно до яких комерційним представником є особа, яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні ними договорів у сфері підприємницької діяльності. У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Комерційна посередницька (агентська) діяльність в Україні врегульована главою 31 ГК України, відповідно до положень якої угода, укладена від імені суб`єкта, якого представляє комерційний агент, без повноваження на її укладення або з перевищенням наданого йому повноваження, вважається схваленою цим суб`єктом за умови, якщо він не відхилить перед третьою особою дії комерційного агента (стаття 298 ГК України).

Автомобільний пасажирський перевізник вправі встановлювати автостанції, як його комерційному агенту, обсяги здійснення угод - продажу квитків. При цьому, зазначена діяльність не є монопольною у розумінні статті 299 ГК України, оскільки відповідно до пункту 115 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту перевізники відповідно до укладених договорів здійснюють продаж квитків через автостанції, агентства з продажу квитків та/або самостійно.

Таким чином, судом установлено, що позивач у справі є автомобільним перевізником, а тому у відносинах з пасажиром автостанція виступає лише як посередник (агент) або повірений автомобільного перевізника (позивача).

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку, що відповідальність за безпідставну відмову від пільгового перевезення має покладатися на автомобільного перевізника, а не на підприємство з реалізації квитків на здійснення регулярних пасажирських автомобільних перевезень, вина автостанції у порушенні прав ОСОБА_3 на пільговий проїзд відсутня.

Дана позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по справі № 728/2783/16-ц.

Враховуючи вищезазначене, суд відхиляє доводи позивача про те, що автомобільним перевізником (водієм) не було відмовлено у пільговому перевезенні пасажирів, оскільки така відмова була надана автостанцією, яка діє від імені позивача, як безпідставні.

Водночас, суд не може залишити поза увагою наступне.

Відповідно до частини 1-2 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. N 1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» (надалі Порядок №1567№ рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Так, як свідчать скарги ОСОБА_3 та письмові пояснення, наданих ОСОБА_7 за його викликом патрульній поліції, подія яка може свідчить про відмову пільгового перевезення мала місце 16.04.2021 року у місці Кременчук, натомість акт №287052 від 04.06.2021 року складений в місті Олександрія. При цьому, жодного доказу на підтвердження обставин, які мали місце як 16.04.2021 року так і 04.06.2021 року, як то покази сторонніх свідків чи відео фіксація, акт перевірки не містить.

Як встановлено з пояснень свідка та складеного акту перевірки, рейдова перевірка була проведена не у місті та дні, коли мала місце подія щодо відмови у пільговому перевезення, а в іншому місті та майже через два місяця після описаних подій.

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Даний перелік є вичерпним і розширеному тлученню не підлягає.

Статтею 37 Закону України ''Про автомобільний транспорт'' визначено, що пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку, що рейдова перевірка не охоплює здійснення перевірки за скаргою громадянина щодо відмови пільгового перевезення, отже перевірка дотримання статті 37 вищевказаного закону була проведена поза межами рейдової перевірки.

Оскільки суд дійшов висновку про порушення процедурних питань щодо проведення перевірки та встановлення за результатом такої перевірки порушень, тому винесення спірної постанови відбулось поза межами правового поля.

Відповідно до статті 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Об`єктивною стороною складу господарського правопорушення, передбаченого абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", є встановлення факту відмови у пільговому перевезенні. При цьому цей факт не підтверджений належними та допустими доказами, а відтак до позивача не може бути застосована господарсько-правова відповідальність на підстави порушень, встановлених в результаті рейдової перевірки, оскільки встановлене порушення не входить до переліку питань, які відповідач має право перевіряти під час рейдової перевірки.

Суд дійшов висновку, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №281245 від 28.12.2021 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 2270 грн. (а.с.28), слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби з безпеки на транспорті, оскільки відповідач не відокремленою юридичною особою, а є структурним підрозділом.

Керуючись статтями 77-79, 90, 132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства ''Світловодське автотранспортне підприємство 13507'' (вул. Героїв Чорнобиля, 38, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500; ) до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Кіровоградська область (вул. Генерала Родимцева, 102, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25004) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Кіровоградська область про застосування адміністративно-господарського штрафу №281245 від 28 липня 2021 року про стягнення з приватного акціонерного товариства ''Світловодське автотранспортне підприємство 13507'' штрафу в розмірі 170 грн.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства ''Світловодське автотранспортне підприємство 13507'' судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135; ).

Копію рішення суду надіслати сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук