Справа № 420/17019/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за результатом розгляду якого позивачка просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області щодо неприйняття рішень за письмовим зверненням ОСОБА_1 стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у порядку статті 118 Земельного кодексу України для передачі її безоплатно у власність для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 2,76 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Новоселівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів);

Зобов`язати Саратську селищну раду Білгород-Дністровського району Одеської області у порядку частини 7 статті 118 Земельного кодексу України прийняти рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у порядку статті 118 Земельного кодексу України для передачі її безоплатно у власність для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 2,76 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Новоселівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів).

В обґрунтування адміністративного позову позивачка зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 , який здобув кваліфікацію агронома та має досвід роботи у сфері сільського господарства. Позивачка звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі їй безоплатно у власність для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 2,76 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Новоселівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів). 19.05.2021 року відповідач надав відповідь на клопотання позивачки, згідно з якою на сесії Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області були прийняті рішення про призупинення надання дозволів на розробку проектів землеустрою на період проведення аудиту з використання земель сільськогосподарського призначення, яку позивачка вважає протиправною.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

12.10.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який, представник відповідача зазначає, що позивачка не зверталася із клопотанням від 10.05.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, з відповідним клопотанням вона звернулася 11.02.2021 року, за результатом розгляду якого була надана відповідь від 19.05.2021 року про призупинення надання дозволів на розробку проекту землеустрою. Саратська селищна рада не розглядала заяву позивача по суті, не приймала рішення про відмову у її задоволенні, а відклала її розгляд до закінчення аудиту з використання земель сільськогосподарського призначення.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

11.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,76 га для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Новоселівської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області. До заяви надано: копії паспорта та ідентифікаційного номера, графічні зображення розташування.

Дане клопотання отримано селищною радою 11.02.2021 року та зареєстровано за № Д-56.

19.05.2021 року Саратська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області надала відповідь № 978-02-14 на заяву позивачки за № Д-56 від 11.02.2021 року, згідно з якою на сесії Саратської селищної ради, яка відбулась 23 квітня 2021 року, було прийняте рішення № 258-VIII «Про призупинення надання дозволів на розробку проектів землеустрою», згідно з яким надання таких дозволів призупинено на період проведення аудиту з використання земель сільськогосподарського призначення.

Доказів щодо отримання Саратською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області заяви від 10.05.2021 року матеріали справи не містять.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з пп. "б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З огляду на наведені положення Земельного кодексу України, орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність зобов`язаний розглянути клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та прийняти рішення про надання такого дозволу або відмову у наданні у місячний строк.

Суд встановив, що у місячний строк з дня надходження заяви ОСОБА_1 від 11.02.2021 року відповідач клопотання позивачки по суті не розглянув та не прийняв відповідне рішення за результатом розгляду вказаної заяви.

Таким чином, суд робить висновок про визнання протиправною бездіяльності Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області щодо неприйняття рішень за письмовим зверненням ОСОБА_1 від 11.02.2021 року № Д-56.

Щодо вимоги позивачки про зобов`язання Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області у порядку частини 7 статті 118 Земельного кодексу України прийняти рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у порядку статті 118 Земельного кодексу України для передачі її безоплатно у власність для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 2,76 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Новоселівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів), суд зазначає наступне.

Вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (надалі також «Рекомендація R (80)2»), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

У постанові від 05.09.2018 року у справі № 826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок висвітлено й у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 2340/2921/18 та від 17.10.2019 року у справі № 813/1950/16.

Враховуючи те, що у спірних правовідносинах відповідач взагалі не розглядав клопотання позивачки та не приймав за результатом розгляду клопотання рішення, суд зазначає, що з метою захисту порушених прав позивача, ефективним та належним є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачки від 11.02.2021 року № Д-56 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд встановив, що за звернення до суду із вказаним позовом позивач сплатив 908,00 грн.

Оскільки суд частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 454,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 243, 245, 246, 250, 262, 295, 382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправною бездіяльність Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області щодо неприйняття рішення за письмовим зверненням ОСОБА_1 від 11.02.2021 року № Д-56 стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у порядку статті 118 Земельного кодексу України для передачі її безоплатно у власність.

Зобов`язати Саратську селищну раду Білгород-Дністровського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.02.2021 року № Д-56про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області () судові витрати у сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Саратська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області (; вул. Крістіана Вернера, буд. 84, с. Сарата, Білгород-Дністровський р-н., Одеська обл., 68200).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 29 листопада 2021 року, з урахуванням перебування головуючого судді Бжассо Н.В. у відпустці у період з 01.11.2021 року по 26.11.2021 року.

Суддя Н.В. Бжассо