Справа № 160/11904/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком як учаснику бойових дій, починаючи з 03.05.2021, на підставі поданої заяви від 05.05.2021.
В обґрунтування позивних вимог позивач посилається на те, що при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із письмовою заявою про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій, йому було протиправно відмовлено в призначенні пенсії з мотивів відсутності печатки на титульній сторінці трудової книжки та з підстав недостатності трудового стажу.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
02.09.2021 Дніпропетровським окружним адміністративним судом від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області отримано відзив на позовну заяву. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було уповноважено на розгляд конкретної заяви позивача та у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України №25-1 від 16.12.2020).
03.09.2021 судом отримано відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначив, що страховий стаж позивача не відповідає визначеному чинним законодавством, а саме не менше 25 років у чоловіків. Страховий стаж ОСОБА_1 складає 22р. 11 місяців, що підтверджується наданими позивачем довідками. До страхового стажу не зараховано період роботи з 06.05.1992 р. по 10.01.1996 через відсутність на титульній сторінці трудової книжки № НОМЕР_1 печатки підприємства, що відкриває трудову книжку, що порушує порядок (Інструкцію №58) ведення трудових книжок та записів до неї.
Відповідач звертає увагу на те, що перелічені ОСОБА_1 періоди роботи, які присутні у записах трудової книжки також становлять приблизно 23 роки страхового стажу, що є також недостатнім для призначення дострокової пенсії.
Судом встановлено наступні обставини, які підтверджені матеріалами справи,
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 26.10.2000, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через відділ обслуговування громадян №20 (сервісний центр) із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погодившись із зазначеною відмовою та вважаючи дії відповідачів протиправними, такими, що порушують права і інтереси особи, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного:
Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон України № 1058-IV).
За ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Позивач є учасником бойових дій, визначення якого наведено у ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно цієї статті Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
При цьому, в позовній заяві позивач вказує, що відноситься до учасників бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до яких віднесені:
19) військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України;
20) особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України;
Зважаючи, що посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 отримано позивачем 26.10.2000р., а події віднесені до вказаних пунктів відбувалися з 2014 і Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413, суд приходить до висновку, що позивач не підпадає під вказані пункти.
Матеріали справи не містять доказів приймання участі позивача у вказані періоди у бойових діях.
В той же час посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_1 могло бути видане на підтвердження віднесення його до п.2 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»:
2) учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.
Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 р. N 63 затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, і періодів бойових дій на їх території.
Так, до цього переліку включено Афганістан з періодом бойових дій: квітень 1978 р.- грудень 1989 р.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. N 302, затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни (в редакції від 02.01.1995 на час видачі посвідчення позивачу), яким врегульовано правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни.
За п.2, п. 3 вказаного Положення посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації. Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Учасникам бойових дій (стаття 6 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення учасника бойових дій"
Проходження військової служби ОСОБА_1 в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) на території Республіки Афганістан підтверджується довідкою військового комісару Нікопольського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки №717 від 25.01.2021.
Довідка видана рядовому в запасі ОСОБА_1 , 1966 р.н. про те, що він проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (у тому числі під виконання інтернаціонального обов`язку, перебуванні в партизанських загонах і з`єднаннях) на території Республіки Афганістан при військовій частині НОМЕР_4 в період з 11.06.1985р. по 16.06.1986р. Зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.
В статті 115 Закону №1058-IV наведений перелік окремих категорій громадян, які мають право на призначення дострокової пенсії за віком. Зокрема відповідно до п. 4 цієї статті до таких осіб віднесені військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Спільною постановою Центрального Комітету КПРС та Ради Міністрів СРСР «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сім`ям» від 17 січня 1983 року № 59-27 було передбачено зараховувати до вислуги років для призначення пенсії один місяць служби за три місяці - час служби на території Демократичної Республіки Афганістан військовослужбовцям, які прослужили встановлений строк служби в цій країні, а тим, хто отримав поранення, контузії, каліцтво або захворювання, незалежно від строку служби і час безперервного перебування у зв`язку із цим на лікуванні в лікувальних закладах (підп. а ) п. 1 Постанови).
Відповідно до ст. 57. Закону України «Про пенсійне забезпечення» військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Статтею 24 Закону №1058- IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
В даному випадку спірним питанням є наявність достатнього трудового стажу у позивача для призначення пенсії.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідач-1 вважає, що відсутність печатки на титульній сторінці трудової книжки не дозволяє зарахувати періоди роботи відповідача до страхового стажу. При цьому, відповідачем не зазначено, які саме періоди не були ним враховані під час розрахунку стажу позивача.
Суд вважає таку позицію безпідставною і необґрунтованою виходячи з наступного:
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 N 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).
За пунктами 1- 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Тобто, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Із записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 вбачається, що його трудова діяльність складається з наступних періодів:
-з 01.09.1981 по 16.07.1984 навчання в Середньому професійно-технічному училищі №34 м. Нікополя. На підтвердження надано також копію диплома НОМЕР_5 від 16.07.1984, довідка №1800 від 08.02.2021 Державного професійно-технічного навчального закладу «Нікопольський центр професійної освіти»;
-з 31.07.1984 по 24.10.1984 вольцовщик стана холодного прокату труб 5 розряду в трубоволочильному цеху №1, Нікопольський ордена Леніна Південнотрубний металургійний завод. На підтвердження надана також архівними довідками №628 від 24.02.2021 Архівного відділу Нікопольської міської ради;
-з 29.10.1984 по 18.12.1986 служба в Радянській Армії. Підтверджується також військовим білетом № НОМЕР_6 , довідкою №4/20 від 21.01.2021військового комісару Нікопольського обєднаного міського ТЦК та СП Дніпропетровської області, довідкою №717 від 25.01.2021 військового комісару Нікопольського об`єднаного міського терит оріального центру комплектування та соціальної підтримки;
-з16.03.1987 по 23.12.1988 електромонтер з ремонту повітряних ліній, Нікопольське підприємство мереж ВЕО «Дніпроенерго». На підтвердження надано також уточнюючу довідку правонаступника АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» від 05.02.2021 №12;
-з 06.05.1992 по 10.01.1996 бетонник, Мале підприємство «Ліга»;
- з 01.11.1999 по 27.11.2001 охоронник, Відділ державної служби охорони при Нікопольському ГУ МВС України в Дніпропетровській області;
- з 03.12.2001 по 27.05.2002 контролер з профілактики збереження матеріальних цінностей служби безпеки цивільної оборони і надзвичайних ситуацій, ЗАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення»;
- з 01.08.2002 по 30.09.2005 - контролер з профілактики збереження матеріальних цінностей служби безпеки цивільної оборони і надзвичайних ситуацій, ЗАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення»;
- з 01.10.2005 по 07.10.2008 охоронник 4 розряду Нікопольського підрозділу ТОВ «Центр»;
- з 22.10.2008 по 10.06.2009 підручний вольцовщик стана холодного прокакту труб 4 розряду, трубоволочильний цех ЗАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн;
- з 29.06.2009 по 30.09.2010 охоронник, садово-польова бригада ТОВ «Придніпровський»;
- з 01.09.2018 по 31.08.2020 охоронник 1 розряду взводу охорони об`єктів публічної безпеки Нікопольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області.
-з 29.09.2020 по 01.05.2021 -період перебування на обліку в Нікопольському міськрайонному центрі зайнятості.
Крім того, на підтвердження періоду виконання тимчасових робіт в спецколгоспі «Придніпровський» з січня 1990 по липень 1990 та з січня 1991 по вересень 1991, позивач отримав від правонаступника ТОВ «Придніпровський» довідку №24 від 29.03.2021.
З матеріалів справи також вбачається, що 01.11.2010 (зі строком по 28.02.2011) між позивачем і ПП «Щит-Сервіс» був укладений договір цивільно-правового характеру на виконання послуг з забезпечення безпеки, захисту та схоронності об`єкта. На підтвердження виконання таких послуг та отримання винагороди 25.09.2020 позивачем отримано довідку №1/09.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції від 08.07.2010) платники єдиного внеску роботодавці -підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надалі послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію його як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки з застрахованими особами.
Таким чином, на нараховану винагороду за цивільно-правовими договорами нараховується ЄСВ, тобто час праці зараховується до страхового стажу для нарахування пенсії.
Відповідно до п. 2.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (надалі Інструкція №58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
До трудової книжки вносяться:
-відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;
-відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;
-відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України;
-відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
За вимогами п. 2.3.Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р.,у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (п. 2.4. Інструкції №58).
За п. 2.12. Інструкції №58 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що всі записи трудової книжки ОСОБА_1 відповідають вищенаведеним вимогам. Трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про роботу позивача, а саме дати прийняття і звільнення, відомості про саму роботу, посаду позивача, дати і номери документів, на підставі яких внесені записи, печатки підприємств, що на переконання суду є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення.
Внесені записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу відповідача, тоді як перша сторінка трудової (титульний аркуш), на яку посилається відповідач в будь-якому разі не містить відомостей про роботу позивача.
Відсутність печатки на титульному аркуші трудової книжки не може бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача.
При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавця, що виключає провину особи, яка звертається за призначенням пенсії у недоліках таких записів.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду з цього питання.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від21.02.2018 у справі N 687/975/17 погодився з висновками суду першої інстанції, який вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Частиною 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органам Пенсійного фонду надано право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій ніким не оспорювалась, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом №3551-XII та Законом №1058-IV зокрема, пільгами щодо призначення дострокової пенсії.
Аналогічні норми встановлені і п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.
Відповідно до вказаних норм при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
В порушення наведених норм відповідачем-1 не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж роботи позивача.
Відповідачем не наведено належних та допустимих доказів щодо підстав незарахування до загального (страхового) стажу будь-якого періоду стажу позивача, а отже документи надані позивачем на підтвердження зарахування страхового стажу визнаються судом належними і допустимими.
Суд також враховує, що відповідачами не оспорюється належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій. Посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, а тому позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, пільгами щодо призначення дострокової пенсії.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити і виплачувати позивачу з 03.05.2021 року дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій, суд зазначає наступне.
Повноваження щодо вирішення питання про призначення позивачу дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в даному випадку належать до дискреційних повноважень пенсійного органу Суд, в свою чергу, не може перебирати на себе дискреційні повноваження цього органу в частині призначення пенсії позивачу.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем, а тому у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію позивачу слід відмовити.
Згідно ч.1, ч. 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За приписами ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
В силу п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, натомість як вбачається з матеріалів справи відповідно до квитанції №45 від 13.07.2021 позивачем сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду у сумі 908,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Стаття 7 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік умов повернення судового збору за ухвалою суду. Проте, вказаний Закон не передбачає такої дії суду, як повернення помилково сплаченого судового збору.
В свою чергу, процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, передбачена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787.
Відповідно до п. 5 зазначеного Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Враховуючи викладене, повернення помилково сплаченого судового збору позивач може вирішити відповідно до наведеного Порядку № 787 від 03.09.2013.
Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона