Справа № 331/4869/20
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

30.11.2021 Провадження № 2-а/331/15/2021 Справа № 331/4869/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.

за участю секретаря Федорової К.Д.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Іваніна Івана Васильовича про визнання протиправною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Іваніна Івана Васильовича про визнання протиправною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.10.2020 року інспектором Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Іваніним Іваном Васильовичем (далі за текстом - відповідач) було винесено Постанову серії ЕАМ № 3356761 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі за текстом - Постанова) на ОСОБА_1 , та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП), і як наслідок накладено стягнення у вигляді штрафу у розмір 510 гривень.

Відповідно до змісту Постанови, ОСОБА_1 ніби-то порушив п.12.4 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі за текстом - ПДР), де визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки 29.10.2020 року він не керував автомобілем BMW Х5 д/н НОМЕР_1 .

Зазначає, що при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП відповідач не врахував його пояснень та незаконно виніс Постанову. Так дійсно ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачене притягнення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно- рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, проте відповідно до норм чинного КУпАП лише на особу, як скоїла адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка полягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, враховуючи викладені вищі обставини справи та зазначені норми КУпАП, жодного порушення ПДР він не вчиняв, а отже в його діях не має жодної протиправної винної дії і тому відповідач не мав права накладати на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ № 3356761 від 29.10.2020 року винесену інспектором Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Іваніним Іваном Васильвичем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з*явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки до суду не сповістив

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенант поліції Іванін І.В. у судове засідання не з*явився. 26.02.2021 року до канцелярії суду надійшов його відзив на позовну заяву ОСОБА_1 ..

В обґрунтування відзиву зазначено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Іваніна І.В. про скасування постанови ЕАМ № 3356761 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Під час несення служби в м. Запоріжжі, 29.10.2020 р. за допомогою лазерного

вимірювача швидкості TruCam 000571 було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу BMW Х5 перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті, чим порушив п.12.4 ПДР України.

Оскільки правопорушення мало місце, а відповідно до ст. 19 Конституції України -

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи

зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені

Конституцією та законами України.

Враховуючи ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" - Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"

Поліція відповідно до покладених на неї завдань:

-здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

-виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

-вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

-вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

-у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

-регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

Відповідно до ПДР України, а саме пунктів:

1.3 Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

1.4 Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством,

Керуючись п. 1., ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" Зупинення транспортного засобу: Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі - якщо водій порушив Правила дорожнього руху, було прийнято рішення про зупинення вищевказаного транспортного засобу для з`ясування всіх обставин по справі.

Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, представившись згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", була наголошена причина звернення, а саме те, що водій порушив вимоги ПДР України.

Оскільки згідно ч. 1, п. 2, ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" - були підстави для перевірки документів особи, а саме: Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчуюсь особу, та/або, документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках - якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та керуючись п.2.4 "а" Правил дорожнього руху України в якому наголошується наступне: "На вимогу працівника поліції водій повинен також пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1, а саме:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б)реєстраційний документ на транспортний засіб;

ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Проводити розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріли справи та надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3356761 від 29.10.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW Х-5, номерний знак НОМЕР_1 , 29.10.2020 року о 15 год. 00 хв. у м. Запоріжжя, по Набережній магістралі, біля ЛЕП 231 поблизу будинку 74б по вул.. Перемоги перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год. А саме рухався зі швидкістю 119 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху. Вимір зроблено приладом ТС0571.

Не погодившись з зазначеною постановою,позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення водієм встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину .

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих; свідків, висновком експерта, речовими доказами,- показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких, віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 122 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов*язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-VІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-VІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З вищенаведеного випливає висновок, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом №596-VІІІ в від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обовязковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Згідно п. 9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як слід з вивчених матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП (перевищення водієм встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину) підтверджується долученими до відзиву додатками, а саме фото з приладу TruCam LTI 20/20 № ТС 000571 та ДВД диском з фото та відеозаписом подій, які мали місце 29.10.2020 року.

А тому, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, інспектор, при складанні постанови, не знайшов підстав для звільнення порушника від адміністративної відповідальності, суд вважає, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Іваніна Івана Васильовича про визнання протиправною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення.

Суддя: М.В. Антоненко