Справа № 300/1290/21
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 300/1290/21

адміністративне провадження № К/9901/41287/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 300/1290/21 за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

установив:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулось в суд першої інстанції з позовом, в якому просило стягнути з відповідача податковий борг в сумі 224 466,58 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідача в дохід державного бюджету податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 208328,39 гривень та військового збору в сумі 16138,19 гривень.

12 серпня 2021 року відповідачем подано заву про відстрочення виконання судового рішення.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року, заяву відповідача про відстрочення виконання судового рішення задоволено. Відстрочено виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 300/1290/21 строком на 1 рік з дня його ухвалення, тобто до 01 червня 2022 року.

Не погодившись з ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктами 3, 4, 12, 13, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Наведений у частині другій статті 328 КАС України перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Зі змісту поданої касаційної скарги убачається, що скаржник просить переглянути в касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції про відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 294 КАС України така ухвала суду першої інстанції є предметом апеляційного оскарження, проте згідно з частиною другою статті 328 цього Кодексу відсутня у переліку ухвал, що можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

З огляду на викладене, ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року, а також постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року, ухвалена за результатами її перегляду, не можуть бути предметом касаційного оскарження.

Також Суд звертає увагу на те, що у цій ситуації скаржнику було забезпечено належні процесуальні умови для реалізації основоположного права на апеляційний перегляд судового рішення, ухваленого в його справі, яке (таке право) гарантоване статтею 129 Конституції України. Водночас касаційне оскарження зазначеного судового рішення положеннями КАС України не допускається.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], № 36760/06, п. 230, ЄСПЛ 2012). Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (див. рішення у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», п. 45; рішення у справі «Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії», п. 37; рішення у справі «Козліца проти Хорватії» (Kozlica v. Croatia), п. 32; рішення у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia), п. 29).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи те, що касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 294, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 300/1290/21 за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Шишов

Судді І. В. Дашутін

М. М. Яковенко