Справа № 320/11328/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року № 320/11328/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулись до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Ірпінської міської ради, в якому просять:

-визнати протиправним рішення Ірпінської міської ради № 517-6-VIII від 11.03.2021 в частині відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка;

-зобов`язати Ірпінську міську раду надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка, згідно заяви (клопотання) від 28.10.2020;

-визнати протиправним рішення Ірпінської міської ради № 517-6-VIII від 11.03.2021 в частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка;

-зобов`язати Ірпінську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка, згідно заяви (клопотання) від 28.10.2020;

-визнати протиправним рішення Ірпінської міської ради № 517-6-VIII від 11.03.2021 в частині відмови у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка;

-зобов`язати Ірпінську міську раду надати ОСОБА_4 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка, згідно заяви (клопотання) від 28.10.2020;

-визнати протиправним рішення Ірпінської міської ради № 517-6-VIII від 11.03.2021 в частині відмови у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,15 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка;

-зобов`язати Ірпінську міську раду надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,15 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка, згідно заяви (клопотання) від 28.10.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою від 15.09.2021 адміністративну справу 320/7884/21 - роз`єднано та виділено позовні вимоги в окремі провадження, позовні вимоги щодо визнання протиправним рішення Ірпінської міської ради № 517-6-VIII від 11.03.2021 в частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка та зобов`язання Ірпінську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка, згідно заяви (клопотання) від 28.10.2020 - виділено і розглянуто в окремому (самостійному) провадженні. Передано справу до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярія) Київського окружного адміністративного суду для присвоєння номеру справи.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.09.2021 вказаній адміністративній справі в автоматизованій системі документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду" присвоєно № 320/11328/21 за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради про визнання протиправним рішення Ірпінської міської ради № 517-6-VIII від 11.03.2021 в частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка та зобов`язання Ірпінську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка, згідно заяви (клопотання) від 28.10.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 справу №320/11328/21 прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 29.09.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із клопотанням, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. За результатами розгляду клопотання, відповідачем було прийнято рішення № 517-6-VIII від 11.03.2021, яким позивачу відмовлено у наданні запитуваного дозволу у зв`язку з тим, що земельна ділянка знаходиться в користуванні інших осіб. Представником позивача адвокатом Дубовим О.В. було направлено адвокатський запит відповідачу про надання копій документів, які підтверджують законність відмови, однак відповіді на зазначений запит відповідачем не надано, тобто відповідач не підтвердив наявність підстав для відмови. Тож позивач вважає вказане рішення протиправним.

В судове засідання 29.09.2021 відповідач не прибув, повідомлений належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не надав. Від представника позивача 29.09.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності позивача і представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з поданим клопотанням та на підставі ст.205 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

В подальшому до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На підтвердження правомірності оскаржуваного рішення про відмову позивачу у наданні запитуваного дозволу відповідач надав копію рішення Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 2/64 від 22.10.2020, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_5 . Також відповідач просив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, за відсутності його представника на підставі наявних матеріалів справи та з урахуванням позиції, викладеної у відзиві.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 28.10.2020 до Ірпінської міської ради представником Кравцова Григорія Юрійовича було подане клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка. До клопотання додано графічний матеріал із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

За результатами розгляду зазначеного клопотання відповідачем було прийнято рішення № 517-6-VIII від 11.03.2021, яким відмовлено у наданні запитуваного позивачем дозволу у зв`язку з тим, що запитувана земельна ділянка знаходиться у користуванні інших осіб.

Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 11.05.2021 про надання копій документів, які підтверджують викладені в рішенні обставини, а саме, що зазначена у клопотанні позивача земельна ділянка перебуває у користуванні інших осіб. Однак відповіді на зазначений запит відповідачем не надано, хоча запит відповідачем був отриманий.

В матеріалах справи наявне рішення Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №2/64 від 22.10.2020. Відповідно до якого земельна ділянка, яка зазначена у клопотанні позивача перебуває у користуванні інших осіб.

Крім того, згідно з даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка, яка зазначена у графічних матеріалах, доданих представником позивача до заяви від 28.10.2020, земельна ділянка наразі є сформованою та має кадастровий номер :01:027:0088, загальною площею - 0,1092 га..

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди зобов`язані перевірити чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження та з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Стаття 81 Земельного кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Приписами ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частинами 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадянин, зацікавлений в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у межах норм безоплатної приватизації, подає заяву (клопотання) до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з частинами 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у клопотанні про одержання земельної ділянки зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні та інші матеріали. Відповідний орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що для отримання громадянином у власність земельної ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, орган місцевого самоврядування зобов`язаний розглянути відповідну заяву (клопотання) громадянина у місячний строк і вирішити питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмова в наданні такого дозволу повинна бути мотивованою і можлива лише у разі невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою містить посилання на те, що запитувана позивачем земельна ділянка знаходиться у користуванні інших осіб, однак на підтвердження зазначеного факту відповідачем надано лише рішення Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 2/64 від 22.10.2020, якими надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_5 .

Суд дійшов висновку, що із наданого відповідачем Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 2/64 від 22.10.2020 неможливо ідентифікувати, щодо якої саме ділянки воно було прийнято, оскільки відповідачем не додано графічних матеріалів або будь-якої іншої інформації, яка дає можливість встановити місце розташування земельної ділянки, щодо якої прийнято вказане рішення. Тому, суд не має можливості встановити тотожність заявленої позивачем земельної ділянки та земельної ділянки, щодо якої прийнято надане відповідачем рішення.

Окрім цього, надане відповідачем рішення підтверджує виключно факт надання дозволу на розроблення проекту землеустрою іншій особі, однак не може слугувати доказом перебування ділянки у користуванні іншої особи.

Надання дозволів на розроблення проектів землеустрою не є наданням земельних ділянок у користування і саме по собі не є підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача, оскільки отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ще не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування (оренду).

Можливість органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою обмежена вичерпним переліком підстав. Тобто, у разі відсутності таких підстав, відповідний повноважний орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування може прийняти рішення лише про надання такого дозволу.

Порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає певні послідовні стадії, завершальною з яких є реєстрація права власності на земельну ділянку. Тобто надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не означає, що земельна ділянка виділяється конкретній особі, та не є тотожним поняттю передачі земельної ділянки у власність, а є лише початковою стадією процедури безоплатного одержання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Виходячи з норм земельного законодавства, які встановлюють механізм та процедуру звернення осіб до органів місцевого самоврядування з питань надання у власність земельних ділянок вбачається, що надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність. Така позиція викладена Верховним Судом у постанові від 07.07.2021 у справі № 308/1599/18.

Також Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 у справі № 818/1905/17 зазначає, що надання будь-яким особам дозволів на розроблення відповідних проектів землеустрою є лише первісним етапом процедури відведення земельних ділянок і не означає, що такі проекти землеустрою в наступному будуть затверджені компетентним суб`єктом владних повноважень, а земельні ділянки - передані заявникам. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Таким чином, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою іншим особам не є належним підтвердженням факту перебування земельної ділянки у користуванні і не може виступати перешкодою для надання запитуваного дозволу позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відмова відповідача є неправомірною, оскільки встановлення підстав для відмови у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки здійснювалось відповідачем без належних документальних підтверджень.

За таких обставин вимога позивача про визнання протиправним рішення відповідача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача надати позивачу відповідний дозвіл, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Верховний Суд у своїй постанові від 31 липня 2020 року у справі № 810/2474/18 зазначає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Дійсно, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання ухвалити рішення.

Однак, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача ухвалити рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним.

Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом.

У постанові від 07.04.2021 у справі № 540/2813/19 Верховний Суд вказав на те, що метою розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є її індивідуалізація (конкретизація). Здійснення такої індивідуалізації, зокрема, дозволяє здійснити формування земельної ділянки. Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Зважаючи на наведене, якщо земельна ділянка сформована, то розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження позбавлені будь-якого сенсу.

Судом під час перевірки обставин, що мають значення для вирішення спору по суті, було встановлено, що земельна ділянка, заявлена позивачем, вже є сформованою і їй присвоєно кадастровий номер :01:027:0088. У зв`язку з цим суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Щодо вимоги позивача про подання відповідачем у місячний строк звіту про виконання судового рішення у даній справі суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зважаючи на наведене, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі.

З урахуванням того, що позивачем в позові не наведено обґрунтувань необхідності застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 КАС України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 97838 від 16.02.2021. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 454,00 грн.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Ірпінської міської ради № 517-6-VIII від 11.03.2021 в частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка.

Зобов`язати Ірпінську міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.10.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,12 гектара на території села Михайлівка-Рубежівка та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінської міської ради () судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.