Справа № 380/13773/21
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродслужби у Львівській області (далі - ГУ Держпродслужби у Львівській області, позивач) 18.08.2021 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , відповідач) 2550 грн. відповідно до рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №0092 від 07.04.2021. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за порушення законодавства про рекламу на відповідача накладено штраф у сумі 2550 грн. (рішення №0092 від 07.04.2021). Відповідач добровільно цей штраф у встановлені законодавством строки не сплатив, тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд ухвалою від 25.08.2021 відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Зазначену копію ухвали про відкриття провадження у справі суд скерував відповідачу на зареєстровану в ЄДР адресу (місця проживання): АДРЕСА_1 . На підставі частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вважається, що ухвала про відкриття провадження вручена відповідачу належним чином, оскільки скеровані за його зареєстрованим місце проживанням процесуальні документи суду повернулися на адресу суду з відміткою органу поштового зв`язку про неможливість вручення адресату. Відповідач не надіслав суду відзив на позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву. Відповідно до частини шостої статті 162 та статті 205 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами та без участі відповідача.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив таке:

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець 15.06.2016, що підтверджується відповідним записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Департамент економічного розвитку Львівської міської ради скерував ФОП ОСОБА_1 вимогу №23/Р-17-2157 усунути до 10.11.2020 порушення вимог частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» щодо самовільного встановлення спеціальної конструкції зовнішньої реклами на огорожі на АДРЕСА_2 ).

27.11.2020 Департамент економічного розвитку Львівської міської ради звернувся до ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області з поданням №23/Р-17-2503 про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу».

ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області на підставі цього подання Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради склало протокол №0076 від 18.02.2021 про порушення законодавства про рекламу, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 здійснив розміщення зовнішньої реклами (один рекламоносій на огорожі) за адресою: АДРЕСА_2 ) з ознаками порушення вимог частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» без наявності дозволу на розміщення зовнішньої реклами від органів місцевого самоврядування.

18.02.2021 ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області скерувало ФОП ОСОБА_1 вимогу про надання документів та письмових пояснень №07-4-12/1009, а надалі - рішення №0088 від 17.03.2021 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

07.04.2021 відбулось засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, яке оформлене протоколом №0107. ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув. Суб`єкт владних повноважень розглянув справу за наявними матеріалами та дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 порушив частину першу статті 16 Закону України «Про рекламу» шляхом самовільного розміщення зовнішньої реклами (без дозволу органів місцевого самоврядування) один рекламоносій на огорожі за адресою: АДРЕСА_2 ). Також ФОП ОСОБА_1 порушив вимоги частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу», оскільки на вимогу не надав пояснення по факту вчиненого правопорушення та інформації щодо вартості розповсюдження реклами, тому неможливо встановити вартість розповсюдженої реклами.

07.04.2021 ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області прийняло рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №0092, відповідно до якого на ФОП ОСОБА_1 за порушення частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» (самовільне розміщення зовнішньої реклами один рекламоносій на огорожі за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу органів місцевого самоврядування) на підставі статті 27 Закону України «Про рекламу» накладено штраф у розмірі 2550 гривень. Це рішення рекомендованим листом від 08.04.2021 №07.4-12/2267 позивач надіслав ФОП ОСОБА_1 для виконання.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Засади рекламної діяльності в Україні, а також відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами на території України регулює Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96- ВР (далі - Закон №270/96).

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 26 Закону №270/96 контроль за дотриманням законодавства України про рекламу у межах своїх повноважень здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі, зокрема, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи. Пунктом 1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби 31.07.2017 №633 визначено, що Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане. Серед основних завдань Держпродспоживслужби у Львівській області, визначених в пункті 4 Положення, зокрема, є: - здійснення контролю за дотриманням вимог Законів України «Про рекламу» та «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» в межах наданих повноважень.

Стаття 1 Закону № 270/96 містять визначення таких термінів:

- реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

- зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

- розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №270/96 розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003 затверджено Типові правила розміщення зовнішньої реклами, які регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (далі - Правила).

У цих Правилах дозвіл визначено як документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

У пункті 3 Правил зазначено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №569 від 21.05.2010 затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Львові. Як визначено в пункті 2.1 цих Правил самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, розміщений без виданого у встановленому порядку дозволу або не демонтований власником після прийняття робочим органом рішення про відмову у продовженні дозволу або виконавчим комітетом рішення про його скасування у встановлений термін.

Згідно з приписами статті 26 Закону №270/96 на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право: - вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; - вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; - надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; - приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; - приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи (частина друга).

Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: - бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; - подавати необхідні документи, давати пояснення; - отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; - оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду (частина третя).

Стаття 27 Закону № 270/96 визначає відповідальність за порушення законодавства про рекламу, а саме: особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону (частина перша).

Відповідно до частини сьомої статті 27 цього Закону у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Питання щодо накладення штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу врегульовано Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі - Порядок).

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу складається протокол та приймається рішення про початок розгляду справи (пункти 9 - 11 Порядку).

Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день (пункт 14 Положення). Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи (пункт 16 Порядку). Відповідно до пункту 18 Порядку за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Згідно з пунктом 20 Порядку сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

При прийнятті рішення суд керується такими міркуваннями:

Перевіркою відповідача встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу», а саме - самовільне розміщення зовнішньої реклами на огорожі за адресою: АДРЕСА_2 ) без дозволу органів місцевого самоврядування.

ФОП ОСОБА_1 на вимогу ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, будь-яких документів, пояснень та іншої інформації щодо факту порушення ним законодавства про рекламу не подав, рішення позивача про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №0092 від 07.04.2021 у встановлений законом спосіб не оскаржив. Рішення про накладення штрафу скеровувалось відповідачу рекомендованою кореспонденцією.

Суд враховує, що ФОП ОСОБА_1 відзиву на позов суду не надав, будь-яких обставин на спростування обґрунтованості позовних вимог ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області суду не повідомив.

З огляду на те, що відповідач належним чином повідомлявся про накладення на нього компетентним органом штрафу за порушення вимог Закону України «Про рекламу» у розмірі 2550 грн., рішення про накладення штрафу не оскаржував та у встановлені строки добровільному порядку не сплатив, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, тому підстав для стягнення з відповідача витрат на сплату позивачем судового збору немає. Оскільки позивач не надав суду доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, суд не має підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат у цій справі.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 251, 255, 257-258, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь державного бюджету штраф за порушення законодавства про рекламу в розмірі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Судові витрати на сплату судового збору покласти на позивача.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.