Справа № 264/2851/21
Суддя: Штифорук О. В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2851/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області, у складі головуючого: судді Штифорук О.В., за участю секретаря судового засідання Сороки С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в залі суду в місті Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом про скасування постанови адміністративної комісії про виконавчому комітеті Маріупольської міської ради за № 735 від 22 квітня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно з оскаржуваною постановою 01.03.2021 року о 14:20 виявлено, що він за адресою АДРЕСА_1 , самовільно встановив огорожу на міський території між житловими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , а також здійснено захаращення міської території між житловими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 залізними конструкціями, твердим побутовим сміттям, будівельним матеріалом та гіллям, що є порушенням ст. 152 КУпАП та п. 1.9 п. 1 Розділу ХІ, п.п. 9.13.2 п. 9.13 Родлілу ІІ «Правил благоустрою території м. Маріуполя» , затверджених рішеням Маріупольської міської ради № 7/56-5590 від 28.08.2020 року. Вказує, що дійсно 01.03.2021 року до будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 прибули працівники інспекції з благоустрою Маріупольської міської ради, які повідомили, що внаслідок виявлення факту встановлення самовільної огорожі між цими будинками вони складуть на нього протокол про адміністративне правопорушення. Заперечував факт причетності до самовільного встановлення огорожі та захаращення території. Також зазначив, що він не є власником ані будинку АДРЕСА_1 . Не погоджується із винесеною постановою та вважає її незаконною у зв`язку із відсутністю доказів вчинення адміністративного правопорушення та порушенням його прав на захист. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач в судове засідання не прибула, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його присутності.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, надіслала до суду відзив, в якому зазначила, що 01.03.2021 року об 14:20 виявлено, що за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 самовільно встановлено огорожу на міській території, а також здійснено захаращення міської території за цією ж адресою залізними конструкціями, твердим побутовим сміттям, будівельним матеріалом та гіллям, що є порушенням ст.152 КУпАП та п. 1.9 п. 1 Розділу ХІ, п.п. 9.13.2 п. 9.13 Родлілу ІІ «Правил благоустрою території м. Маріуполя» , затверджених рішеням Маріупольської міської ради № 7/56-5590 від 28.08.2020 року. Протокол було складено в присутності ОСОБА_1 , який відмовився отримувати другий примірник протоколу. Позивач неодноразово запрошувався на засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, тому вважає, що про дату, час та місце розгляду протоколу позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується врученням у встановленому порядку позивачу повістки про виклик на засідання адміністративної комісії. На засіданні адміністративної комісії, яке відбулось 22.04.2021 року ОСОБА_1 не був присутнім особисто, поясненнь не давав. Представник відповідача, посилаючись на положення Правил благоустрою території Маріупольської міської територіальної громади та Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вказує про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ст. 152 КУпАП. У зв`язку із цим просила відмовити у позові та розглядати справу без присутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 інспектором з благоустрою Маріупольської міської ради було складено протокол № 000571 та встановлено, що при обстеженні в цей день території між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , виявлено самовільне встановлення огорожі на міській території, а також захаращення міської території за цією ж адресою залізними конструкціями, твердим побутовим сміттям, будівельним матеріалом та гілками, що є порушенням п. 1.9 п. 1 Розділу ХІ, п.п. 9.13.2 п. 9.13 Родлілу ІІ «Правил благоустрою території м. Маріуполя» , затверджених рішеням Маріупольської міської ради № 7/56-5590 від 28.08.2020 року, за що передбачена відповідальність за ст.152 КУпАП.

22 квітня 2021 року адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради за результатами розгляду протоколу було прийнято постанову № 735, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 680,00 грн.

В частині 1 статті 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 5 у ч. 1 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як вбачається з вимог статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КАС України адміністративне судочинство базується на принципі змагальності сторін, за яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того частиною 2 статті 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії виконавчих органів сільських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема, передбачені статтею 152 КУпАП.

При цьому у ході складення матеріалів про адміністративні правопорушення та прийняття постанови за результатами даних матеріалів органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно з приписами ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто будь-яке відхилення або недотримання передбаченого законом (підзаконним) актом встановленого порядку дій органами державної влади, може призвести до порушення законних прав громадян під час вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

З протоколу, складеного інспектором з благоустрою, та мотивувальної частини винесеної постанови вбачається, що правопорушення ОСОБА_1 з об`єктивної сторони полягало у безпосередньому самовільному встановленні огорожі на міській території, а також захаращенні міської території за цією ж адресою залізними конструкціями, твердим побутовим сміттям, будівельним матеріалом та гілками, та порушенням цим п. 1.9 п. 1 Розділу ХІ, п.п. 9.13.2 п. 9.13 Родлілу ІІ «Правил благоустрою території м. Маріуполя» та статті 152 КУпАП.

Наявність такого формулювання правопорушення при його оскарженні передбачає обов`язок доведення відповідачем перед судом безпосереднього факту причетності ОСОБА_1 до фізичного або організаційного влаштування самовільного встановлення огорожі на міській території, а також захаращенні міської території за цією ж адресою залізними конструкціями, твердим побутовим сміттям, будівельним матеріалом та гілками між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема визнавальними поясненнями особи, стосовно якої складено протокол, поясненнями свідків або відеозаписами(фотознімками) та іншими доказами, що підтверджують неспростовну причетність ОСОБА_1 до самовільного встановлення огорожі на міській території, а також захаращенні міської території за цією ж адресою залізними конструкціями, твердим побутовим сміттям, будівельним матеріалом та гілками.

Проте в якості доказу вказаних фактів представлено лише протокол про адміністративне правопорушення та два фотознімка, на яких зображена захаращена залізними конструкціями, твердим побутовим сміттям, будівельним матеріалом та гілками територія, а також було долучено копію контрольно-реєстраційної картки індівідуального первинного звернення ОСОБА_2 з приводу наявності сміття, металу, які житель будинку АДРЕСА_2 в великій кількості поставив на каналізаційні люки, внаслідок чого міськводоканал не має до них доступу. Дане звернення надійшло 07.02.2021 року.

Натомість вказані докази не містять жодної інформації про причетність або відношення ОСОБА_1 до даної події.

Проаналізувавши вказані обставини та положення чинного законодавства, суд вважає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами як факту причетності ОСОБА_1 до самовільного встановлення огорожі на міській території, а також захаращенні міської території за цією ж адресою залізними конструкціями, твердим побутовим сміттям, будівельним матеріалом та гілками, так і наявності у нього обов`язку відповідати за ці дії іншими невідомими особами на прибудинковій території, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Суд звертає увагу, що за приписами ст.293 КУпАП, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити, зокрема, чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні.

Беручи до уваги положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, а наявність протоколу про адміністративне правопорушення та долученого фотознімку захаращеної території без факту самого самовільного встановлення металевої огорожі та захаращення міської території конкретною особою не дає достатніх підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, та порушення правил благоустрою міста Маріуполя.

Таким чином, на підставі наявних доказів та зібраних відомостей про обставини вчинення правопорушення суд приходить до висновку, про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у самовільному встановленні металевої огорожі на міській території, а також захаращенні міської території залізними конструкціями, твердим побутовим сміттям, будівельним матеріалом та гілками, та незаконності прийнятої відносно ОСОБА_1 постанови та накладення адміністративного стягнення за ст.152 КУПАП, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, достовірні та достатні докази того, що ОСОБА_1 має будь-яке відношення до самовільного встановлення металевої огорожі на міській території та захаращенням залізними конструкціями, твердим побутовим сміттям, будівельним матеріалом та гілками міської території між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради № 735 від 22.04.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу адміністративного судочинства України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 680 грн. є необґрунтованою та незаконною.

Згідно ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин оскаржувана позивачем постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати ОСОБА_1 , які пов`язані із сплатою ним судового збору в розмірі 454,00 гривень при подачі позову до суду, у відповідності до вимог частини 1 статті 139 КАС України, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. 3,9,10,11,139,242,245,246,286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при Виконавчому комітету Маріупольської міської ради № 735 від 22 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 152 Кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Стягнути з Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області (, місцезнаходження: 87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Мира, 70) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_4 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору за подачу позову, в розмірі 454,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 30 листопада 2021 року.

Суддя: О. В. Штифорук