Справа № 520/2076/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 р.Справа № 520/2076/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 29.06.21 року по справі № 520/2076/21

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро"

до Державна податкова служба України , Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Міжрегіонального Північного управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 40201 від 29.01.2021 на загальну суму 2393425,50 грн.

Вобґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 849/28-10-54-03-09/39820081 від 28.12.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021р. адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" до Державної податкової служби України, Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 40201 від 29.01.2021 в загальному розмірі 2393425 грн. 50 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що дане рішення було прийнято за наслідками неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вважає, що при розгляді справи суд першої інстанції неправильно та неповністю з`ясував фактичні обставини, що мають істотне значення для належного вирішення справи; порушив та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи №520/2076/21 та прийняття судом рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права України. Зазначає, що відповідно бази даних єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Торговий будинок «НОВААГРО» код 39820081 по нижчезазначених покупцях складено та надіслано податкові накладні для реєстрації до ЄРПН: ТОВ "ОРРЕН-БІЛД", ТОВ «Десон», ТОВ "ЗЕРНОВА ГРУПА КИЇВ", ТОВ "МІШТОРГ", ТОВ "ПІДПРИЄМСТВО "РОБІН, ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ КОМБІТРЕЙД". Станом на дату акту камеральної перевірки вищенаведені податкові накладні мають статус - відмовлено за рішенням Комісії. "Скаргу не задоволено"/ відмовлено за рішенням Комісії, тобто не зареєстровані. ТОВ «Торговий будинок «НОВААГРО» зверталось до податкового органу шляхом подання в електронному вигляді повідомлень з копіями документів щодо розблокування вищезазначених податкових накладних на загальну суму ПДВ 1595617,33 грн. Комісіями з питань зупинення реєстрації податкових накладних Офісу ВПП та ДПС винесені рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Підприємством без оформлення розрахунків коригування (відсутня реєстрація в ЄРПН) зменшено податкові зобов`язання за грудень 2019 на загальну суму ПДВ у 1595617 грн. по вищевказаних контрагентах-покупцях, про що надано до податкового органу уточнюючий розрахунок № від 30.11.2020 з додатком (уточнюючий №5). Вищенаведене свідчить, що підприємством допущено порушення норми податкового законодавства, а саме п.201.10 ст.201 ,п.192.1, пп. 192.1.1 п.192.1 ст. 192 , п. 200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в наслідок неправомірного визначено податкових зобов`язань у податковій звітності за грудень 2019 року , що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту за період грудень 2019 р. - серпень 2020р., що спричинило в подальшому заниження податку на додану вартість за вересень 2020 на суму 1595617 грн. Враховуючи вищезазначене, податкове повідомлення-рішення Форми «Р» від 29.01.2021 року №40201, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "НОВААГРО" з податку на додану вартість за вересень 2020 на суму 1595617 грн. прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства. У зв`язку з вищевикладеним, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року у справі №520/2076/21.

Від позивача по справі, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що позивач не погоджується із аргументами апеляційної скарги в повному обсязі, вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що ухвалено із дослідженням усіх обставин справи.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Представники позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача, Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник Державної податкової служби України в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено вимоги Податкового кодексу України в частині проведення саме камеральної перевірки до спірних правовідносин, що призвело до прийняття останнім незаконного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Позивачем у другій половині 2019 року укладено низку договорів поставки продукції (крупи гречки, борошна пшеничного, манни та інш), зокрема з наступними підприємствами-покупцями: ТОВ «ОРРЕН-БІЛД» - договір № БПР021219, сума ПДВ 167478,75 грн.; ТОВ «ЗЕРНОВА ГРУПА КИЇВ» - договір № БПР1812191, сума ПДВ 144 065,75 грн.; ТОВ «ДЕСОН» - договір № БПР0110191, сума ПДВ 107271, 15 грн.; ТОВ «МІШТОРГ» - договір БПР160920191, сума ПДВ 63030,00 грн.; ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ КОМБІТРЕЙД», договір № ВК0212192, сума ПДВ 50491,35 грн.; ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «РОБІН», договір № БПР0111192, сума ПДВ 1063280,33 грн.

За умовами зазначених договорів, датою поставки товару є факт отримання товару покупцем. Розрахунки за товар згідно до додаткових угод, укладених між сторонами, підлягали проведенню не пізніше 3, 5 або 10 робочих днів.

Однак зазначені підприємства контрагенти позивача обов`язок щодо оплати товару не виконали через відсутність коштів, у зв`язку з чим між сторонами наприкінці грудня 2019 року укладено додаткові угоди про розірвання договорів поставки, а товар повернено на адресу позивача згідно накладних про повернення.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на виконання вимог податкового законодавства, у зв`язку з укладанням договорів поставки, вчасно складено та направлено на реєстрацію податкові накладні, а саме:

за договором з ТОВ «ОРРЕН-БІЛД» - податкова накладна № 14 від 18.12.2019 (ПДВ 167478,75 грн.);

за договором з ТОВ «ЗЕРНОВА ГРУПА КИЇВ» - податкові накладні №№ 31,32,33,34,35 від 18.12.2019 (ПДВ 144 065,75 грн.);

за договором з ТОВ «ДЕСОН» - податкові накладні № 8 від 20.12.2019 та № 13 від 24.12.2019 (сума ПДВ 107271, 15 грн.);

за договором з ТОВ «МІШТОРГ» - податкові накладні № 14 від 17.12.2019 та № 12 від 19.12.2019 (сума ПДВ 63030,00 грн.);

за договором з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ КОМБІТРЕЙД» - податкова накладна № 25 від 18.12.2019 року (сума ПДВ 50491,35 грн.);

за договором з ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «РОБІН» - податкові накладні № 9 від 16.12.2019, № 16 від 17.12.2019, № 37 від 18.12.2019, № 13 від 19.12.2019, № 2 від 21.12.2019, № 16 від 23.12.2019, № 20 від 24.12.2019, № 16 від 26.12.2019, № 19 від 27.12.2019, № 7 від 28.12.2019 (сума ПДВ 1063280,33 грн.).

Проте, зазначені податкові накладні не були зареєстровані в ЄРПН, спочатку у зв`язку із зупиненням реєстрації, про що позивачем отримано відповідні квитанції, а згодом після виконання позивачем умов щодо надання пояснень та додаткових документів, а в окремих випадках після додаткового адміністративного оскарження, у в зв`язку з прийняттям рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які винесені у жовтні 2020 року, після спливу майже одного року від дати розірвання договорів поставки.

Офісом великих платників податків ДПС України проведена камеральна перевірка ТОВ "Торговий Будинок "Новаагро" з питань достовірності декларування сум від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту за грудень 2019 року, січень - серпень 2020 року відповідно уточнюючих розрахунків від 30.11.2020 № , від 30.11.2020 № , від 30.11.2020 № , від 30.11.2020 № , від 30.11.2020 № , від 30.11.2020 № , від 30.11.2020 № , від 30.11.2020 № , від 30.11.2020 № та достовірності декларування сум позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту за вересень 2020 року, яке сплачується до бюджету відповідно уточнюючого розрахунку від 30.11.2020 № .

За результатами проведення перевірки складено акт № 849/28-10-54-03-09/39820081 від 28.12.2020, відповідно до висновків якого перевіркою ТОВ "Торговий Будинок "Новаагро" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за грудень 2019 року по вересень 2020 року встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201, п. 192.1 п.п. 192.1.1 п.192.1 ст. 192, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, чим занижено податок на додану вартість за вересень 2020 року на суму 1595617,00 грн.

Висновки акту перевірки про порушення податкового законодавства ґрунтуються на твердженні, що підприємством без оформлення розрахунків коригування (відсутня реєстрація в ЄРПН) зменшено податкові зобов`язання за грудень 2019 на загальну суму ПДВ 1595617,00 грн. по контрагентах-покупцях, про що надано податковому органу уточнюючий розрахунок № від 30.11.2020 з додатком (уточнюючий №5), а саме:

ТОВ «ОРРЕН-БІЛД» ПДВ «-» 167478,75 грн. (ряд 1 додатку 5 уточнюючого розрахунку № від 30.11.2020,

ТОВ «ЗЕРНОВА ГРУПА КИЇВ» ПДВ «-» 144 065,75 грн. (ряд 2 додатку 5 уточнюючого розрахунку № від 30.11.2020,

ТОВ «ДЕСОН» ПДВ «-» 107271, 15 грн. (ряд 3 додатку 5 уточнюючого розрахунку № від 30.11.2020

ТОВ «МІШТОРГ» ПДВ «-» 63030,00 грн. (ряд 4 додатку 5 уточнюючого розрахунку № від 30.11.2020

ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ КОМБІТРЕЙД» ПДВ «-» 50491,35 (ряд 5 додатку 5 уточнюючого розрахунку № від 30.11.2020

ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «РОБІН» ПДВ «-» 1063280, 33 (ряд 6 додатку 5 уточнюючого розрахунку № від 30.11.2020.

Податковим інспектором зазначено, що станом на дату перевірки в ЄРПН відсутня реєстрація розрахунків коригування на зменшення податкових зобов`язань, реєстрацію яких здійснює отримувач (покупець) товарів (послуг).

На підставі вказаного акту перевірки Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено податкове повідомлення-рішення № 40201 від 29.01.2021 з податку на додану вартість, яким підприємству збільшено суму податкового зобов`язання на суму 1595617,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 797808,50 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладені позивачем договори за своєю правовою природою є договорами поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Стаття 653 ЦК України встановлює правові наслідки зміни та розірвання договору, а саме: у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Згідно з пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань на підставі складеного та зареєстрованого в ЄРПН розрахунку коригування.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в ЄРПН:

- постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

- отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

При цьому постачальник товарів/послуг має право зменшити суму податкових зобов`язань за таким розрахунком коригування після його реєстрації в ЄРПН отримувачем.

Відповідно до пункту 192.3 статті 192 Податкового Кодексу України результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивач виконав свій обов`язок щодо своєчасного подання на реєстрацію податкових накладних, які не були зареєстровані поза його волею, вживав заходів щодо реєстрації накладних, договори поставки були розірвані, зобов`язання між сторонами припинено, ніякого доходу від угод позивач не отримав, в зв`язку з чим зняв свої податкові зобов`язання, надавши відповідний додаток до декларації.

Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку позивач не міг виконати розрахунок корегування у зв`язку з тим що податкові накладні зареєстровані не були.

Податкові накладні по яким передано податкову звітність фактично є не діючими.

Враховуючи наведене для з`ясування фактичних обставин проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, податковий орган повинен був перевірити факт проведення операцій та за результатами перевірки прийняти відповідне рішення, що не є можливим під час проведення камеральної перевірки.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За змістом пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Приписами підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Під час проведення камеральної перевірки податковим органом встановлено, що позивач зменшив своє податкові зобов`язання за грудень 2019 року, про що надано уточнюючий розрахунок № від 30.11.2020 року, за відсутності у ЄРПН відповідних розрахунків коригування. Отже відповідачем виявлено розбіжності між поданим уточнюючим розрахунком та відомостями ЄРПН.

Абзацом 23 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Згідно підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем порушено вимоги Податкового кодексу України в частині проведення саме камеральної перевірки до спірних правовідносин, що призвело до прийняття останнім незаконного податкового повідомлення-рішення.

При цьому, податковим органом під час прийняття оскаржуваного рішення проігноровано факт відсутності реєстрації податкових накладних по спірним операціях.

Факт не реєстрації податкових накладних представником відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що системний аналіз норм, які визначають порядок камеральної перевірки та які діяли на час проведення перевірки податковим органом в межах спірних правовідносин, свідчить про те, що мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення.

Натомість, встановити наявність чи відсутність господарської операції, яка є підставою для оподаткування, за результатами камеральної перевірки неможливо. В такому випадку проводиться документальна перевірка, яка дає можливість встановити фактичні обставини правовідносин із вивченням та дослідженням відповідних документів.

Замість того, при камеральній перевірці дослідження документів не відбувається, що має результатом відсутність повного встановлення обставин справи та неможливість контролюючого органу винесення законного рішення.

Колегія суддів зазначає, що висновки камеральної перевірки, в даному випадку, не дозволяють достеменно встановити порушення податкового законодавства з податку на додану вартість, з урахуванням факту не реєстрації податкових накладних при реєстрації, яка повинна відображатися у реєстрах даних податкового органу.

Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, змісту акта камеральної перевірки від 28 грудня 2020 року №849/28- 10-54-03-09/39820081 встановлення порушень податкового законодавства з податку на додану вартість неможливо без проведення документальної перевірки.

Невиконання податковим органом Порядку проведення документальних планових/позапланових перевірок на виконання вимог ст. 77, 78, 79 ПК України призводить до порушення відповідачем способу реалізації владних управлінських функцій та відсутності правових наслідків перевірки, яка не охоплювала на час її проведення питання своєчасності сплати грошового зобов`язання.

Вказана позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року по справі № 826/1975/17 , від 13 червня 2018 року по справі №806/902/16, від 21.07.2020 р. по справі 826/18233/15.

Враховуючи вищенаведене доводи відповідача, Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про правомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 40201 від 29.01.2021 є помилковими.

Проте, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності спірного податкового повідомлення - рішення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро".

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 по справі № 520/2076/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 29.11.2021 року