Справа № 120/10476/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 листопада 2021 р. Справа № 120/10476/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області, у якому просила:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області про відмову у зарахуванні до трудового стажу періоду роботи з 21.11.2005 року по 30.06.2009 року і відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 протиправними;

скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 96 від 24.03.2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до трудового стажу період роботи з 21.11.2005 року по 30.06.2009 року на посаді машиніста конвеєра дробильно-сортувального цеху та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня виникнення права на дану пенсію, з 30.11.2020 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 96 від 24.03.2021 року відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 21.11.2005 року по 30.06.2009 з огляду на відсутність підтвердження її роботи в даний період за іншим місцем роботи у вільний від основної роботи час.

Ухвалою суду від 06.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

22.09.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області надано відзив, у якому, зокрема, зазначено, що за відсутності стажу роботи встановленого пунктом 2.2 ст. 114 Закону України № 1058 у період до 1 квітня 2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу з 01 квітня 2020 року по 30 березня 2021 року - не менше 23 років у жінок.

На підставі наданих документів до пільгового стажу за Списком № 2 зараховано наступні періоди роботи: з 01.07.2009 року по 28.12.2009 року, з 01.03.2010 року по 18.08.2012 року, з 21.02.2013 року по 08.01.2014 року, з 18.01.2014 року по 31.12.2014 року, з 20.02.2015 року по 31.12.2015 року, з 04.01.2016 року по 24.06.2016 року, що фактично становить 06 років 01 місяць 22 дні.

Разом з тим, до пільгового стажу не зараховано наступні періоди: 21.11.2005 року по 30.06.2009 року з огляду на відсутність документального підтвердження про роботу даний період за іншим місцем роботи у вільний від основної роботи час (для зарахування даного періоду достатньо долучити довідку про роботу за іншим місцем у вільний від основної роботи час); з 09.01.2014 року по 17.04.2014 року., з огляду на перебування в даний період у відпустці без збереження заробітної плати; з 01.01.2015 року по 19.05.2015 року з огляду на неритмічну роботу підприємства; з 25.06.2016 року по даний час з огляду на відсутність документального підтвердження про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення саме за професією.

З огляду на викладене, Головним управлінням правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала, зокрема:

- 11.11.2005 р. прийнята на роботу учнем машиніста конвеєра дробильно-сортувального цеху № 2 ВАТ «Гніванський кар`єр»;

- 31.03.2008 р. звільнена в зв`язку з переведенням на роботу в ТОВ «Гніванський кар`єр» ;

- 01.04.2008 р. прийнята на роботу машиністом конвеєра 2 розряду дробильно-сортувального цеху № 2 по переводу з ТОВ «Гніванський кар`єр»;

- 18.08.2012 р. звільнена з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України;

- 21.02.2013 р. прийнята на роботу машиністом конвеєра 3 розряду дробильно-сортувального цеху № 2 у ТОВ «Гніванський кар`єр»;

- 31.12.2015 р. звільнена з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України;

- 04.01.2016 р. прийнята на роботу машиністом конвеєра 3 розряду дробильно-сортувального цеху № 2 у ТОВ «Гніванський кар`єр»;

- 31.07.2018 р. звільнена з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України;

- 01.08.2018 р. прийнята на роботу машиністом конвеєра 3 розряду дробильно-сортувального цеху № 2 у ТОВ «Гніванський кар`єр»;

- 30.09.2019 р. звільнена з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України;

- 01.10.2010 р. прийнята на роботу машиністом конвеєра 3 розряду дробильно-сортувального цеху № 2 у ТОВ «Гніванський кар`єр»;

- 31.07.2020 р. звільнена з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України;

- 03.08.2020 р. прийнята на роботу машиністом конвеєра 3 розряду дробильно-сортувального цеху № 2 у ТОВ «Гніванський кар`єр».

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_2 позивачку 18.01.2001 року прийнято на 0,75 ставки соціального працівника в Тиврівський територіальний центр управління соціального захисту населення; 01.12.2001 переведено на 0,5 ставки; 21.08.2003 року переведено на повну ставку соціального працівника; 30.06.2009 звільнена за власним бажанням.

19.03.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 96 від 24.03.2021 року відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Так, до пільгового стажу не зараховано наступні періоди: 21.11.2005 року по 30.06.2009 року з огляду на відсутність документального підтвердження про роботу даний період за іншим місцем роботи у вільний від основної роботи час (для зарахування даного періоду достатньо долучити довідку про роботу за іншим місцем у вільний від основної роботи час); з 09.01.2014 року по 17.04.2014 року., з огляду на перебування в даний період у відпустці без збереження заробітної плати; з 01.01.2015 року по 19.05.2015 року з огляду на неритмічну роботу підприємства; з 25.06.2016 року по даний час з огляду на відсутність документального підтвердження про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення саме за професією.

Стаховий стаж заявниці становить 31 рік 3 місяці 5 днів. Пільговий стаж- 6 років 1 місяць 22 дні.

Вважаючи вказане рішення необґрунтованим та таким, що суперечить нормам чинного пенсійного законодавства, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є

основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Для зарахування певної роботи із шкідливими і важкими умовами праці до пільгового стажу передусім потрібно підтвердити, що виконання цієї роботи дає право на пільгову пенсію, тобто, що виконані всі умови, зазначені в статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме:

- зайнятість у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня;

- виконувана робота відповідає Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України;

- підтвердження пільгової роботи результатами атестації робочих місць.

Підставами для відмови у зарахуванні періоду з 21.11.2005 до 31.08.2008 в оскаржуваному рішенні зазначено відсутність документального підтвердження про роботу заявниці в даний період за іншим місцем роботи у вільний від основної роботи час.

Так, згідно трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала, зокрема:

- 11.11.2005 р. прийнята на роботу учнем машиніста конвеєра дробильно-сортувального цеху № 2 ВАТ «Гніванський кар`єр»;

- 31.03.2008 р. звільнена в зв`язку з переведенням на роботу в ТОВ «Гніванський кар`єр» ;

- 01.04.2008 р. прийнята на роботу машиністом конвеєра 2 розряду дробильно-сортувального цеху № 2 по переводу з ТОВ «Гніванський кар`єр»;

- 18.08.2012 р. звільнена з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України;

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_2 позивачку 18.01.2001 року прийнято на 0,75 ставки соціального працівника в Тиврівський територіальний центр управління соціального захисту населення; 01.12.2001 переведено на 0,5 ставки; 21.08.2003 року переведено на повну ставку соціального працівника; 30.06.2009 звільнена за власним бажанням.

Стосовно аргументів відповідача, що до пільгового стажу не зараховано період з 21.11.2005 року по 30.06.2009 року з огляду на відсутність документального підтвердження про роботу заявниці в даний період за іншим місцем роботи у вільний від основної роботи час, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Разом з тим, пунктом 10 Наказу № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Як встановлено судом, у довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивачем надано відповідні довідки від 24.11.2020 №5-08 та №6-08, яким підтверджується трудовий стаж позивачки за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах з 21.11.2005 по 31.03.2008 та з 01.04.2008 по 18.08.2012, що охоплює спірний період.

У трудовій книжці відсутні записи про роботу на частину ставки у ВАТ «Гніванський кар`єр» та в ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр».

А тому суд доходить висновку про доведеність того, що позивач працювала з 21.11.2005 року по 30.06.2009 року повний робочий день на роботах за посадою передбаченою Списком №2.

Що стосується інших періодів, які не зараховані до пільгового та страхового стажу, то суд оцінку їм не надає, оскільки позовні вимоги стосуються зарахування до пільгового стажу періоду з 21.11.2005 по 30.06.2009.

Таким чином, враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача з 21.11.2005 року по 30.06.2009 року, скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 96 від 24.03.2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Щодо вимоги зобов`язального характеру про зарахування до трудового стажу періоду роботи з 21.11.2005 року по 30.06.2009 року на посаді машиніста конвеєра дробильно-сортувального цеху та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня виникнення права на дану пенсію з 30.11.2020 року, то суд вважає за необхідне задовольнити її частково та зобов`язати відповідача зарахувати спірний період до пільгового стажу та повторно розглянути заяву про призначення пенсії із врахуванням висновків суду.

Відтак, відповідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини справи, які підтвердженні відповідними доказами, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи з 21.11.2005 року по 30.06.2009 року протиправними.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 46 від 24.03.2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 21.11.2005 року по 30.06.2009 року.

Повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.03.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та прийняти рішення із врахуванням висновків суду у даному рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений судовий збір в розмірі 454 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Повне судове рішення складено та підписано суддею 30.11.2021.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна