Справа № 420/12591/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну,-

В С Т А Н О В И В:

19.07.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 №372382-о/с від 26.05.2021 року;

- поновити громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 дію посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 від 12.04.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з покликанням на фактичні обставини щодо прийняття спірного рішення, вказує, що він постійно проживає на території України з 2017 року по теперiшнiй час, до кримінальної вiдповiдальнi не притягувався ані на території України, ані на території Республіки Вірменія, позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває у шлюбі зареєстрованому на території України. в 2017 році позивач прибув до України з метою імміграції у зв`язку із відносинами в жінкою, яка вже на той час постійно проживала на території України. Так, 16.08.2017 року мiж позивачем та громадянкою Вірменії ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 16.08.2017 р. 12.04.2018 р. позивача було документовано посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_3 . Як стверджує позивач, станом на 19.08.2021 р. йому не вручено підозру про вчинення злочину, не ведеться щодо нього жодне розслідування та відповідно відсутнi вироки судів щодо визнання його винним у вчиненні будь якого злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

У позові зазначено, що питання щодо скасування дозволу мають право порушувати, серед іншого, органи Національної поліції та регіональні органи СБУ на підставі обґрунтованого подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону № 2491-III, яке, у свою чергу, територіальним органом ДМС всебічно вивчається протягом місяця та у разі необхідності, запитується додаткова інформація в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошується для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається вiдповiдне рiшення. Так, як стверджує ОСОБА_1 , щодо нього оскаржуване рішення прийнято на підставі подання Управління стратегічних розслідувань Національної поліції України. Саме подання позивачу вручено не було, про його зміст позивач може судити лише з формулювання рішення №77 про примусове повернення до крапни походження або третьої країни iноземця або особи без громадянства, де вказано: «своїми безпосередніми діями позивач ОСОБА_1 , створює реальну загрозу національним інтересам, національній безпеці, порушує права та свободи людини і громадянина, сприяє дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Україні та поширює вплив організованої злочинності на процеси, що відбуваються в економiчнiй, політичній, суспільних сферах».

На думку позивача, рішення про скасування дозволу на імміграцію в України гр. ОСОБА_3 не відповідає критеріям, які встановлені ч.2 ст. 2 КАС України. Так, у рішенні Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській областi не надано жодної оцінки доводам, які наведенні у поданні. Під час розгляду відповідного подання відповідачем на підставі пункту 21 Порядку не запитувалось у ініціаторів подання будь-яких доказів на підтвердження обставин, які викладені у ньому. Фактично, як стверджує позивач, рішення відповідача базується на припущеннях. Окрім цього, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області не здійснено перевірку обставин, які в силу положень КАС України мають бути підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні статей 72, 73 вказаного Кодексу.

Ухвалою суду від 26.07.2021 року залишено позов без руху.

30.07.2021 року (вх.№41628/21) від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків разом із доказами сплати судового збору у розмірі 2270 грн. та копією рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 №372382-о/с від 26.05.2021 року.

Ухвалою суду від 06.08.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну і відкрито провадження в адміністративній справі.

Вказаною ухвалою судом зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області надати до суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії документів, які слугували підставами для скасування рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 №372382-о/с від 26.05.2021 року.

Справу судом вирішено розглядати в порядку, визначеному ст.262 КАС України.

27.08.2021 року (вх.№46631/20) від представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками (а.с.36-130), в якому зазначено, що відповідач не визнає даний адміністративний позов виходячи з наступного.

Відповідач вказує, що підставою для скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання стало вмотивоване подання, яке надійшло до Головного управління ДМС України в Одеській області від Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 24.05.2021 № 5375/55/01-2021. В зазначеному клопотанні міститься вимога щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначене подання обґрунтовано тим, що відповідно до стратегії боротьби з організованою злочинністю, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року № 1126-р, в умовах складного безпекового середовища навколо України та криміногенної ситуації всередині держави організована злочинність становить пряму загрозу для національної безпеки.

У відзиві зазначено, що відповідно до Указу Президента від 21.05.2021 року № 203/2021 про введення в дію рішення Ради національної безпеки та оборони від 14.05.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» відносно позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Вірменія застосовано обмежувальні заходи, відповідно до Закону України «Про санкції»,

Як вказано у відзиві, Національна поліція України розцінює діяльність позивача як одну з потенційних загроз національному порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян та інших осіб, які знаходяться на території України та здійснює вплив на загострення криміногенної обстановки в Україні в цілому. Тобто, зазначає відповідач, подання про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання позивача в Україні, підготовлене службою в межах компетенції, визначеної Законом України «Про національну поліцію». Крім того, позивачем не оскаржувалось ані в адміністративному, ані в судовому порядку правомірність прийняття Департаментом стратегічних розслідувань НП України такого подання та не перевірялась достовірність встановлених у ньому обставин. Окрім цього, діяльність позивача як одну з потенційних загроз національному порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян та інших осіб, які знаходяться на території України встановлено рішенням Ради національної безпеки та оборони від 14.05.2021 та підтримано Указом Президента України від 21.05.2021 № 203/2021. Позивачем оскаржувалось ані в адміністративному, ані в не судовому порядку правомірність прийняття Радою національної безпеки та оборони та Президентом України таких рішень та не перевірялась

Беручи до уваги вищенаведене, з метою унеможливлення та припинення зловживань правовим статусом іноземцями, які прибули на постійне проживання, а також враховуючи, що діяльність позивача є однією з потенційних загроз національним інтересам і державній безпеці, відповідно до вимог Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018, посвiдка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до ст. 12 Закону України «Про імміграцію», тому посвідку на постійне проживання в Україні від 12.04.2018 за № НОМЕР_4 терміном дії безстроково, громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.05.2021 скасовано.

Як зазначено у відзиві, за умови встановленої загрози національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні з боку ОСОБА_1 про що зазначено в рішенні Ради національної безпеки та оборони від 14.05.2021, в Указі Президента України від 21.05.2021 № 203/2021 та поданнi Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 24.05.2021 № 5375/55/01-2021, а також з урахуванням відсутності обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, у ГУ ДМС України в Одеській області були наявні підстави до прийняття рішення від 26.05.2021 про скасування позивачу посвідки на постійне проживання в Україні.

З огляду на вищезазначене ГУ ДМС України в Одеській області вважає, що скасовуючи посвідку на постійне проживання в Україні громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 за № НОМЕР_4 від 12.04.2018 у порядку п. 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 25.04.2018 № 322, дiяло у межах діючого законодавства України, та вказане рішення є правомірним.

16.09.2021 року (вх.№51250/21) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій додаткового зазначено, що позивачем готується позов до Верховного суду з метою скасування Указу Президента, направленi адвокатські запити до Державної прикордонної служби, та після отримання відповіді Указ Президента України від 19 лютого 2021 року № 64/2021 буде оскаржено у встановленому порядку.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповідді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Позивач громадянин Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув в Україну у 2017.

26.03.2018 році позивачу видано дозвіл на імміграцію в Україну №372382 (а.с.106 та на його підставі ОСОБА_1 документований посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_5 , яка видана 12.04.2018 року.

Судом встановлено, що до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшло подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 5375/55/01-2021 від 24.05.2021 «Про скасування дозволу на імміграцію, посвідки на постійне проживання, примусове видворення та заборону в`їзду на територію України» громадянину Республіки Вірменії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.117-119).

Згідно подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, встановлено, що відповідно до наявної інформації з метою легалізації на територію України прибув уродженець Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є учасником організованої злочинної групи, яка вчиняє тяжкі та особливо тяжкі злочини. За період перебування на території України ОСОБА_4 перевірявся на причетність до скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів в рамках кримінального провадження № 0001142 від 16.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (хуліганство). Своїми безпосередніми діями ОСОБА_1 створює реальну загрозу національним інтересам, національній безпеці, порушує права і свободи людини і громадянина, сприяє дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Україні та поширює вплив організованої злочинності на процеси, що відбуваються в економічній, політичній, суспільній сферах.

З метою виконання рішення РНБО від 14 травня 2021року, введеного в дію Указом Президента України №203/2021 від 21.05.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), та керуючись пунктами 3, 4 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію» Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України вбачав за доцільне прийняти рішення про скасування дозволу на імміграцію, керуючись підпунктом 1 пункту 64 Порядку оформлення, прийняти рішення про скасування посвідки на постійне проживання, а також на підставі вимог частини 1 статті 13, статті 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийняти рішення про примусове видворення та заборону в`їзду на територію України, громадянину Республіки Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки його дії становлять загрозу національній безпеці України, безпеці громадського порядку в Україні, що є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

26.05.2021 року начальником Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області затверджено висновок від 26.05.2021 року про скасування дозволу на імміграцію, наданого громадянину Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.123-126) згідно якого головний спеціаліст відділу у справах іноземців та осіб без громадянства ГУДМС України в Одеській області Звягінцева О.М., розглянувши із урахуванням вимог пунктів 21-23 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданням про його скасування та виконання прийнятих рішень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 №1983 (зі змінами, далі Порядок провадження), подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про скасування дозволу на імміграцію в Україну, посвідки на постійне проживання, примусове видворення та заборону в`їзду на територію Україну громадянину Вірменії ОСОБА_1 , 04.01.1982 року вважала б за доцільне, зокрема, скасувати прийняте 26.03.2018 року рішення про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 , видану 12.04.2018 року вилучити, визнати недійсною та знищити у встановленому законом порядку.

26.05.2021 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області видано рішення №372382-о/с «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» про те, що позивачу на підставі пунктів 3, 4 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію скасовано дозвіл на імміграцію в Україну виданий 26.03.2018 року та що видана на підставі цього рішення посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 , видану 12.04.2018 року скасована на підставі вимог підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321 (а.с.127).

27.05.2021 року відповідачем на адресу ОСОБА_1 направлено лист разом із копією рішення про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну (а.с.128).

Вважаючи рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 №372382-о/с від 26.05.2021 року протиправним та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, Законом України «Про імміграцію» від 07 червня 2001 року №2491-III визначені умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Згідно з ч.3 с.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 абзаців 1 і 4 статті 1 Закону України «Про імміграцію» імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Дозвіл на імміграцію - рішення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції та підпорядкованих йому органів, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Пунктами 3 та 4 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" визначено, що дозвіл на імміграцію в Україну може бути скасовано, якщо

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

Пунктами 21-24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 року № 1983 передбачено, що дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України Про імміграцію, що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу .

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України Про імміграцію, що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також у разі необхідності запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію.

Копія рішення про скасування дозволу на імміграцію видається не пізніше як у тижневий строк з дня його прийняття особі, стосовно якої прийнято таке рішення, під розписку чи надсилається рекомендованим листом.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Згідно п. 64 "Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 321 (далі-Порядок №321) посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі: скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України Про імміграцію.

Відповідно до п.65 Порядку №321 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається їм рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття (п.66 Порядку №321)

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби (п.67 Порядку №321)

Згідно з підпунктом 4 пункту 72 вищезазначеного Порядку оформлення, посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі скасування посвідки.

Відповідно до пункту 2 Положення про Державну міграційну службу, Державна міграційна служба України та її територіальні органи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360 у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

З вищевикладеного вбачається, що для скасування дозволу на імміграцію відповідно до пунктів 3,4 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію» обов`язковою умовою є безумовне встановлено фактів того, що дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні або це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать про те, що позивач своїм перебуванням на території України несе загрозу національним інтересам, безпеці чи життю громадян.

Так, судом встановлено, що Указом Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 введені в дію Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Згідно з вказаним рішенням: відповідно до статті 5 Закону України "Про санкції" Рада національної безпеки і оборони України вирішила: Підтримати внесені Кабінетом Міністрів України та Службою безпеки України пропозиції щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій). Застосувати персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до фізичних осіб згідно з додатком 1;

Відповідно до додатку за № 596 осіб, до яких застосовані вказані санкції є громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тринадцятим обмежувальним заходом застосовним до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 : інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом (відмова в оформленні посвідки на тимчасове проживання, скасування посвідки на тимчасове проживання; відмова у наданні дозволу на імміграцію, скасування дозволу на імміграцію, скасування посвідки на постійне проживання; відмова в продовженні строку перебування в Україні; відмова в задоволенні заяви про прийняття до громадянства України; примусове видворення за межі України).

Відповідно до положень частини третьої статті 10 Закону України «Про Раду національної безпеки і оборони України» прийняті Радою рішення вводяться в дію указами Президента України.

Рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, с обов`язковими до виконання органами виконавчої влади (частина четверта зазначеної статті).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про санкції», з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).

Застосування персональних, спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів стосовно позивача на підставі Закону України «Про санкції», свідчить про те, що дії цієї особи створюють значну загрозу інтересам держави у забезпеченні національної безпеки, у тому числі безпеці людей, які проживають на її території.

Суд зазначає, що відповідачем було прийнято спірне рішення на підставі відомостей, викладених у поданні Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 5375/55/01-2021 від 24.05.2021 року «Про скасування дозволу на імміграцію, посвідки на постійне проживання, примусове видворення та заборону в`їзду на територію України» громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд вважає, що оскільки Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині щодо позивача, яке введено в дію Указом Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021, подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 5375/55/01-2021 від 24.05.2021 є чинним, дії щодо їх складання протиправними в судовому порядку не встановлювались, відповідачем на підставі вказаного подання правомірно було прийнято спірне рішення.

При вирішенні даної адміністративної справи суд враховує, що хоча представником позивача було заявлено про намір позивача оскаржити вищевказаний Указ Президента України, однак протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи з боку позивача не надано відповідних доказів, а судом не встановлено, що даний намір ОСОБА_1 таки реалізував.

Вирішуючи дану справу суд зазначає, що предметом перевірки у даній справі не є питання того чи правомірним є Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині щодо позивача, яке введено в дію Указом Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 та чи правомірно Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України дійшов висновку, що позивач є особою, яка своїми безпосередніми діями створює реальну загрозу національним інтересам, національній безпеці, порушує права і свободи людини і громадянина, сприяє дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Україні та поширює вплив організованої злочинності на процеси, що відбуваються в економічній, політичній, суспільній сферах.

Відповідно до статі 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Рада національної безпеки і оборони України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України, сумніватись в компетенції даного органу та в оприлюдненої ним інформації не має підстав.

Тобто, оскільки, життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, в даному випадки у суб`єкта владних повноважень наявна достатня та достовірна інформація щодо прийняття рішення.

Відповідно до статті 8 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод прийнятою Радою Європи від 04.11.1950, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров 'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Тобто застосовані до позивача обмеження відповідають підставам їх застосування та меті.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 №372382-о/с від 26.05.2021 року, поновлення громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 дії посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 від 12.04.2018 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 );

Відповідач - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул.Преображенська, 44, м.Одеса, 65045, ).

Суддя Корой С.М.

.