Справа № 240/14439/21
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Житомир справа № 240/14439/21

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панкеєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування висновку,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати висновок виконуючого обов`язки начальника сектору контролю за обігом зброї Головного управління Національної поліції в Житомирській області про анулювання дозволу на право носіння та зберігання мисливської гладкоствольної зброї та пристрою для відстрілу гумових куль ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову вказано, що з висновком про анулювання дозволу на право носіння та зберігання зброї не згоден. Вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на час складання висновку про анулювання постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2021 року, яка набрала законної сили, кримінальне провадження №0000182, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2021 відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Ухвалою суду від 16.07.2021 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи.

До відділу документального забезпечення суду 22 вересня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Національної поліції в Житомирській області. По змісту якого, відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки складений висновок є законним, вчиненим в межах наданих повноважень, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено зі змісту особової справи, позивачем 25.06.2015 отримано дозвіл №9069 на право зберігання, носіння мисливської гладкоствольної зброї та 20.09.2017 отримано дозвіл № НОМЕР_1 на право зберігання, носіння пристрою для відстрілу гумових куль Форт 12Р пл.45, НОМЕР_2 .

Як свідчать матеріали справи, сектором контролю за обігом зброї ГУНП в Житомирській, області проведено перевірку наявності законних підстав володіння пристроєм для відстрілу гумових куль та мисливською нарізною зброєю громадянином ОСОБА_1 .

За результатами перевірки 13.04.2021 складено висновок, яким на підставі вимог п.4 та п.5.1. Інструкції дозволи на право носіння і зберігання пристрою для відстрілу гумових куль та мисливської нарізної зброї громадянину ОСОБА_1 , анульовано. Громадянину ОСОБА_1 належний йому пристрій для відстрілу гумових куль марки "Форт-12Р", калібру 45 RUB, № НОМЕР_3 , та мисливську гладкоствольну зброю марки "Uzkon TR-X" 12 калібру, №НОМЕР_5здати на комісійний продаж.

Позивач не погоджуючись з висновком за результатами перевірки, звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Пунктом 21 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ.

Пунктом 8 частини першої статті 31 Закону №580-VIII визначено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, крім іншого, перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, видача дозволів в тому числі на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, встановлюється у порядку, визначеному МВС.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 затверджено Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів (далі - Інструкція №622).

Відповідно до п.1.3 Інструкції №622 основними завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя)), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Пунктом 7.7 Інструкції №622 визначено, що контроль за зберіганням вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв, що належать громадянам, здійснюється органами поліції відповідно до законодавства. Перевірка порядку зберігання зброї громадянами проводиться дільничними офіцерами поліції не рідше одного разу на три роки. Про результати перевірки складається рапорт, який підшивається до особової справи власника зброї, пристрою. Вимоги працівників органів поліції щодо забезпечення схоронності вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, а також пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв, патронів до них є обов`язковими для її власників. При оформленні завдання дільничному офіцеру поліції допускається його заповнення як на кожного власника окремо, так і на групу власників за списком.

Відповідно до п.5.1 Глави 5 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 органи поліції не мають права давати згоду керівникам підприємств, установ, організацій та суб`єктам господарювання на укладення трудових договорів на виконання таких робіт, а також видавати дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проводити їх перереєстрацію в разі:

наявності в особи медичних протипоказань до виконання вказаних функціональних обов`язків та володіння зброєю;

наявності даних про систематичне (два чи більше разів) порушення такою особою громадського порядку, зловживання спиртними напоями, вживання наркотичних речовин без призначення лікаря, інших одурманюючих засобів, скоєння насильства в сім`ї, що підтверджується документально;

повідомлення такій особі про підозру або складення щодо такої особи повідомлення про підозру, яке не вручене внаслідок не встановлення її місця знаходження;

наявності в особи судимості за злочин, яка не погашена або не знята в установленому порядку;

відсутності довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування;

відсутності права, визначеного актами законодавства, на придбання, зберігання і носіння пристроїв.

Відповідно до глави 4 Інструкції № 622 згідно із законодавством України органам поліції надано право анулювати дозволи на придбання, зберігання і носіння зброї, основних частин зброї, пристроїв та боєприпасів, видані громадянам, які зловживають спиртними напоями, вживають наркотичні засоби без призначення лікаря, інші одурманюючі засоби, хворіють на психічні захворювання, та в інших випадках, передбачених законодавством, анулювати дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, основних частин зброї та пристроїв, видані громадянам, у випадках, передбачених пунктом 5.1 глави 5 цього розділу. Після анулювання дозволу на зберігання і носіння зброї та пристрою власник зобов`язаний здати зброю (за наявності основні частини зброї) чи пристрій, патрони і бойові припаси до них до органу поліції та прийняти рішення щодо подальшого її переоформлення чи реалізації (пункт 12.21 глави 12 розділу II цієї Інструкції). У разі незгоди власника з рішенням органу поліції про анулювання зазначеного дозволу матеріали передаються до суду для вирішення питання щодо примусового вилучення зброї, основних частин зброї, пристроїв, патронів і бойових припасів до них. При цьому відповідна інформація вноситься програмно-технічними засобами інформаційного порталу Національної поліції до баз даних єдиної інформаційної системи МВС (далі - БД).

Анулювання дозволу на придбання, зберігання і використання зброї, основних частин зброї, бойових припасів, пристроїв та патронів до них, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів і речовин при невиконанні встановлених правил користування і поводження з ними або при недоцільності їх подальшого зберігання може застосовуватись до підприємства, установи чи організації.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що органам поліції надано право анулювати дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, основних частин зброї та пристроїв, видані громадянам.

При цьому, пунктом 5.1 глави 5 розділу I Інструкції №622 передбачено вичерпний перелік підстав, за яких органи поліції не мають права видавати дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проводити їх перереєстрацію. Цей перелік підстав також застосовується для анулювання вказаних дозволів.

Слід також зауважити, що п.12.19 Інструкції №622 визначає, що у разі анулювання дозволу на зберігання та носіння вогнепальної зброї (разом із основними частинами зброї - за наявності), пневматичної та холодної, охолощеної зброї, пристроїв органом поліції виноситься мотивований висновок про анулювання дозволу на їх зберігання (додаток 23), який затверджується начальником органу поліції. У цьому висновку викладаються підстави прийняття такого рішення.

Відтак, орган поліції за результатами проведеної перевірки, у разі виявлення підстав для анулювання дозволу на зброю, у висновку обов`язково має зазначити одну з визначених пунктом 5.1 глави 5 розділу I Інструкції №622 підстав.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є власником пристроїв для відстрілу гумових куль марки "Форт-12Р", калібру 45 RUB, № НОМЕР_3 , та мисливської гладкоствольної зброї марки "Uzkon TR-X" 12 калібру, №НОМЕР_5.

Зі змісту висновку від 13.04.2021 встановлено, що 12.04.2021 відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування під №0000182 та громадянину ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Тому, на підставі вимог п.4 та п.5.1 наказу МВС України від 21.08.1998 № 622 наказу МВС України від 21.08.1998 № 622, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07.10.1998 № 637/3077 "Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів" прийнято рішення про анулювання дозволів на право носіння і зберігання пристрою для відстрілу гумових куль та мисливської гладкоствольнох зброї ОСОБА_1 .

Позивач обґрунтовуючи позов не заперечує факт повідомлення його про підозру, однак стверджує, що на час складання висновку про анулювання дозволів, постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2021 року, яка набрала законної сили, кримінальне провадження №0000182, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2021 відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Відповідно позивачем втрачено статус підозрюваного чи обвинуваченого.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2021 року у справі №274/2846/21 кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Однак, як свідчать матеріали, висновок за результатами перевірки сектором контролю за обігом зброї ГУНП в Житомирській наявності законних підстав володіння пристроєм для відстрілу гумових куль та мисливською гладкоствольною зброєю громадянином ОСОБА_1 складений 13.04.2021, тобто до закриття провадження Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у кримінальному провадженні №0000182, що відбулось 06.05.2021.

Відтак, аналіз встановлених обставин справи, долучених до матеріалів справи доказів та норм чинного законодавства дозволяє суду дійти висновку про наявність законних підстав у суб`єкта владних повноважень, станом на час проведення перевірки, для прийняття відповідного висновку про анулювання дозволу на право носіння та зберігання мисливської гладкоствольної зброї та пристрою для відстрілу гумових куль ОСОБА_1 .

Відтак, судом не встановлено обставин наявності протиправного характеру у висновку Головного управління національної поліції України в Житомирській області від 13.04.2021.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, доводи позивача про відсутність правових підстав для винесення спірного висновку не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_4 ) відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва