Справа № 240/9163/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Житомир справа № 240/9163/21

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову просить:

- визнати протиправним та скасувати акт №6 розслідування нещасного випадку форми Н-1 НВП від 23 квітня 2021 року, який стався 01.03.2021 близько 11:00 год. з інспектором інспекторського відділу УОАЗОР ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1;

- зобов`язати комісію з розслідування нещасних випадків Головного управління Національної поліції в Житомирській області провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався 01.03.2021 близько 11:00 год. з інспектором інспекторського відділу УОАЗОР ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та прийняти рішення у відповідності до вимог Порядку про розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України від 27.12.2002 №1346 та Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 05.10.2020 №705 з врахуванням висновку суду.

Мотивуючи свої позовні вимоги зазначив, що висновок комісії про те, що нещасний випадок стався з ним в період проходження служби не при виконанні службових обов`язків не відповідає дійсності та є незаконним. При цьому наголосив, що травму отримав перебуваючи на робочому місці в приміщенні ГУНП в Житомирській області виконуючи службові обов`язки та забезпечуючи виконання завдань УОАЗОР ГУНП в Житомирській області, які передбачені Типовим положенням та посадовою інструкцією інспектора інспекторського відділу УОАЗОР ГУНП.

Позивач, вважаючи порушеними свої права звернувся до суду за їх захистом.

Ухвалою суду від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження у справі призначено на 30.06.2021.

Від представника відповідача 17.06.2021 та 16.07.2021 з урахуванням заяви про зміну предмету позову подано до суду відзив на позовну заяву, в яких висловив позицію щодо заявлених позовних вимог. Зокрема відмітив, що відповідно до оскаржуваного акта, комісією встановлено, що нещасний випадок з позивачем стався із власної необережності, а тому зроблено висновок про те, що нещасний випадок стався в період служби не при виконання службових обов`язків, а тому оскаржуваний акт є законодавчо обґрунтований та правомірний, а доводи, наведені позивачем у позовній заяві, є безпідставними.

Підготовче провадження у справі, яке призначено на 30.06.2021 відкладено на 12.08.2021 у зв`язку із надходженням від представника позивача заяви про зміну підстав позову.

Протокольною ухвалою від 12.08.2021 продовжено підготовче засідання у справі на 30 днів та оголошено перерву до 07.09.2021.

Відповідно до ухвали суду, прийнтої без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 07.09.2021, підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено та позивач проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області на посаді інспектора інспекторського відділу УОАЗОР ГУПП в Житомирській області.

Як свідчать матеріали справи, 01.03.2021, о 08.45, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув на робоче місце. Близько 09.10 цього ж дня, будучи закріпленим за службовим транспортним засобом марки «ВАЗ-21094», номерний знак НОМЕР_1 , відмітив його у журналі виїзду та заїзду службових автомобілів ГУНП на III посту ГУНП, пройшов передрейсовий медичний огляд та інструктаж з транспортної дисципліни.

Відповідно до функціональних обов`язків та на підставі пункту 1 доручення УОАЗОР ГУНП в Житомирській області від 03.01.2020 № 17/25/01 - 2020 «Про розподіл окремих повноважень між керівництвом і працівниками УОАЗОР» на ОСОБА_1 покладено обов`язки щодо дотримання транспортної дисципліни працівниками УОАЗОР.

Близько 10.30, з метою отримання пального на службовий автомобіль марки «ВАЗ-21094», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 попрямував на п`ятий поверх адміністративної будівлі №7 ГУНП в кабінет № 502 до провідного інженера автотранспортного відділення центру забезпечення ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Отримавши пальне та повертаючись сходинками до свого робочого кабінету, розміщеного на третьому поверсі адміністративного приміщення ГУНП в Житомирській області, на останній сходинці маршу третього поверху відчув різкий біль в лівій стопі, від чого упав. Підвівшись, він попрямував до свого кабінету відчуваючи гострий біль в лівій стопі. Дорогою він зустрів свого керівника - начальника УОАЗОР ГУНП полковника поліції ОСОБА_4 , який сказав, що йому повідомила по телефону про подію помічник начальника ГУНП ОСОБА_5 . У свою чергу, полковник поліції ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_1 звернутися до медичного закладу та повідомити головного спеціаліста з держаного нагляду за охороною праці про подію.

03.03.2021 позивач звернувся до травматолога ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» де йому встановлено діагноз: розрив зв`язок лівого гомілково-ступеневого суглобу, підшкірна гематома та відкрито листок непрацездатності. На лікарняному останній перебував з 03.03.2021 по 17.03.2021 включно (14 днів).

У зв`язку із подією, яка сталася з позивачем, відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, відповідачем видано наказ № 321 про призначення комісії та проведення розслідування нещасного випадку, а результатами проведеного розслідування нещасного випадку комісією складено акт № 6 від 23.04.2021 форми Н-1 (НПВ) (нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків).

За змістом складеного акту комісією, було встановлено, що вид події та причини настання нещасного випадку - падіння потерпілого поліцейського, психофізіологічною причиною нещасного випадку є власна необережність потерпілого.

Не погоджуючись з рішенням проведеного розслідування нещасного випадку, позивач звернувся до суду з метою його оскарження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Статтею 43 Конституції України регламентовано, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (частина 4).

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 60 Закону №580-VIII передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці», абзацу десятого пункту 2 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337, з метою встановлення єдиного порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ №705 від 05 жовтня 2020 року, яким затверджено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими (далі - Порядок №705).

Вказаний Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - орган (підрозділ) поліції).

За визначенням пункту 3 розділу І Порядку №705 нещасний випадок - це отримання поліцейським під час проходження служби в поліції травми, тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, самогубства, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працездатності на один день чи більше або смерті, а також зникнення поліцейського.

Згідно з пунктом 4 розділу І Порядку №705 розслідування проводиться в разі настання нещасного випадку, у тому числі про який своєчасно не повідомлено керівника органу (підрозділу) поліції.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №705 про кожний нещасний випадок потерпілий поліцейський або особа, яка його виявила, негайно повідомляє прямому керівникові.

При цьому за визначенням, викладеним у пункті 3 розділу І Порядку №705, прямий керівник - керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку №705 прямий керівник після отримання відомостей про настання нещасного випадку зобов`язаний:

- терміново організувати надання домедичної допомоги потерпілому поліцейському, забезпечити (за потреби) його направлення до закладу охорони здоров`я;

- негайно повідомити про нещасний випадок керівникові органу (підрозділу) поліції та посадовій особі з державного нагляду за охороною праці;

- зберегти до прибуття комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку обстановку та устаткування в такому стані, у якому вони були на момент нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших осіб), ужити необхідних заходів для запобігання таким випадкам.

За приписами пунктів 3, 4 розділу ІІ Порядку № 705 керівник органу (підрозділу) поліції, де стався нещасний випадок, наказом не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок утворює комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку.

До складу комісії з розслідування нещасного випадку входять:

1) керівник (спеціаліст) з державного нагляду за охороною праці або посадова особа, на яку покладено виконання функцій з державного нагляду за охороною праці (голова комісії);

2) керівник (спеціаліст) підрозділу кадрового забезпечення;

3) психолог (у разі спроби самогубства);

4) представник первинної організації профспілки (за згодою);

5) спеціаліст Державної установи "Центр превентивної медицини МВС України" (у разі гострого професійного захворювання (отруєння));

6) інші посадові особи органів (підрозділів) поліції (за потреби).

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку № 705 до складу комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку не може входити прямий керівник потерпілого поліцейського, який організовував та контролював його службову діяльність під час виконання обов`язків, що призвели до настання нещасного випадку в період проходження служби.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку № 705 визначено, що за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) (додаток 2).

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 705 Комісія (спеціальна комісія) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку зобов`язана:

1) провести засідання, на якому розглянути інформацію про нещасний випадок, розподілити функції між членами комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та скласти протокол засідання (додаток 3);

2) провести фотографування, обстежити місце нещасного випадку та скласти протокол огляду місця, де стався нещасний випадок (додаток 4);

3) одержати письмові пояснення потерпілого поліцейського, посадових осіб, поліцейських, свідків нещасного випадку (додаток 5);

4) вивчити наявні документи і матеріали стосовно нещасного випадку та надіслати (за потреби) запити відповідним установам, організаціям, закладам щодо надання інформації про нещасний випадок;

5) визначити вид події та причини, що призвели до настання нещасного випадку, згідно з Класифікатором видів подій, причин, що призвели до настання нещасного випадку (додаток 6);

6) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

7) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертиз тощо для встановлення причин настання нещасного випадку;

8) з`ясувати обставини перебування потерпілого поліцейського у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; учинення ним кримінального, адміністративного правопорушення, дисциплінарного проступку, навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю або самогубства;

9) установити осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, та розробити заходи із запобігання таким нещасним випадкам;

10) кваліфікувати нещасний випадок відповідно до обставин: у період проходження служби під час виконання службових обов`язків або не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

11) прийняти рішення шляхом голосування членів комісії (спеціальної комісії), у разі рівної кількості їхніх голосів голос голови комісії (спеціальної комісії) вирішальний;

12) скласти акти за формою Н-1 у кількості примірників, визначених рішенням комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку. У разі групового нещасного випадку скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого поліцейського. Акти за формою Н-1 прошиваються та скріплюються печаткою органу (підрозділу) поліції;

13) розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1). У разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку із змістом акта за формою Н-1 підписати акти з відміткою про наявність окремої думки. Окрема думка викладається письмово. В окремій думці член комісії (спеціальної комісії) обґрунтовано викладає пропозиції до змісту акта за формою Н-1 (окрема думка додається до акта за формою Н-1 та є його невід`ємною частиною);

14) передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та примірники актів за формою Н-1 керівникові органу (підрозділу) поліції, що утворив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, для їх розгляду та затвердження;

15) додержуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих поліцейських та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку.

Пунктом 7 розділу ІІІ Порядку № 705 визначено, що обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків є:

1) виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час;

2) вплив на потерпілого поліцейського шкідливих чи небезпечних факторів під час виконання завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", унаслідок яких виникло гостре професійне захворювання (отруєння), що підтверджено медичним висновком.

Водночас пунктом 8 розділу ІІІ Порядку № 705 встановлено, що обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків є:

1) діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію";

2) навмисне спричинення потерпілим поліцейським тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, що доведений судом);

3) учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком;

4) учинення дій під час несення служби потерпілим поліцейським у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (за наявності медичного висновку).

Згідно з пунктом 1 Примітки до додатку № 2 до Порядку № 705 якщо нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби під час виконання службових обов`язків, це позначається великими літерами ПВ (Н-1/ПВ), якщо нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, це позначається великими літерами НПВ (Н-1/НПВ).

У додатку № 6 до Порядку № 705 викладено Класифікатор видів подій, причин, що призвели до настання нещасного випадку (далі - Класифікатор).

Зокрема, підпунктом 2 пункту 1 Класифікатора до виду події, що призвела до нещасного випадку, віднесено падіння потерпілого поліцейського.

Причини нещасного випадку класифіковані на: 1) технічні; 2) організаційні; 3) психофізіологічні; 4) техногенні, природні, екологічні та соціальні.

Підпунктом 2 пункту 2 Класифікатора до організаційних причин нещасного випадку віднесено: незадовільне функціонування, недосконалість або відсутність системи управління охороною праці; недодержання вимог законодавства про охорону праці; порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо; порушення вимог безпеки під час експлуатації (користування) транспорту (автомобільного, водного, залізничного, повітряного); порушення вимог безпеки під час експлуатації мобільних засобів праці та технологічних транспортних засобів; незабезпеченість засобами індивідуального захисту; невикористання засобів індивідуального захисту за їх наявності; незастосування засобів колективного захисту (за наявності); порушення службової дисципліни; інші види.

Обов`язки працівника щодо додержання вимог нормативно-правових актів з охорони праці регламентовані статтею 14 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якої працівник зобов`язаний:

- дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства;

- знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту;

- проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди.

Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Аналіз вищевикладених норм, дає підстави для висновку, що положеннями Порядку №705 передбачено вичерпний перелік обставин настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків і обставин настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків. Залежно від того, які обставини встановлені під час розслідування нещасного випадку, складається акт за відповідною формою: якщо нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби під час виконання службових обов`язків, це позначається великим літерами ПВ (Н-1/ПВ), якщо нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, це позначається великими літерами НПВ (Н-1/НПВ).

Як встановлено судом під час розгляду справи, комісію щодо проведення розслідування нещасного випадку, визнано, що нещасний випадок настав в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

При цьому, матеріали справи свідчать, що позивач проходить службу в Національній поліції на посаді інспектора інспекторського відділу УОАЗОР ГУНП в Житомирській області та 01.03.2021 перебуваючи на робочому місці та виконуючи свої службові обов`язки, приблизно об 11:00 отримавши пальне на службовий автомобіль та прямуючи до свого кабінету, який розміщено на третьому поверсі адміністративного приміщення ГУНП в Житомирській області, з останнім стався нещасний випадок.

03.03.2021 позивач звернувся за медичною допомогою, травматолога ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області", де йому встановлено діагноз: розрив зв`язок лівого гомілково-ступеневого суглобу, підшкірна гематома та відкрито листок непрацездатності. На лікарняному позивач перебував з 03.03.2021 по 17.03.2021 включно (14 днів).

З огляду на викладене, суд відмічає, що дійсно нещасний випадок з позивачем стався в робочий час (приблизно об 11:00), на підтвердження чого в матеріалах справи містяться пояснення осіб, які стали свідками нещасного випадку, зокрема пояснення: ОСОБА_3 (особи, яка видавала позивачу пальне для заправлення службового автомобіля, а.с.42); ОСОБА_5 (особи, яка вказану подію помітила на моніторі відеоспостереження та повідомила про таку начальника УОАЗОР ГУНП в Житомирській області, а.с.38, на звороті) та ОСОБА_4 (начальника позивача, та особі, яка про подію, яка трапилася з позивачем, стало відомо зі слів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ) та самого ОСОБА_1 ).

Отже, визначальним для вирішення спору по суті між сторонами є встановлення факту чи виконував поліцейський під час травмування службові завдання та покладені на нього повноваження передбачені Законом України «Про Національну поліцію» та посадовою інструкцією інспектора інспекторського відділу УОАЗОР ГУНП, тобто почади, яку займав останній.

При цьому, суд вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що пунктом 8 розділу ІІІ Порядку №705 встановлено вичерпний перелік обставин настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків, однак жодна з обставин не має місця в даній ситуації.

Відповідно до підпункту 1 пункту 7 розділу ІІІ Порядку №705 виконання потерпілим поліцейським під час нещасного випадку завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", зокрема здійснення дій для забезпечення виконання завдань УОАЗОР ГУНП в Житомирській області, виконання обов`язків та повноважень передбачених посадовою інструкцією позивача, свідчить про наявність обставин настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків.

Суд також бере до уваги, що відповідно до вимог підпункту 3 пункту 6 розділу ІІІ Порядку № 705 комісією одержано письмові пояснення посадових осіб, поліцейських, свідків нещасного випадку, які підтвердили, що вказана подія сталася з позивачем в робочий час та в приміщенні ГУНП у Житомирській області.

Із пояснень позивача встановлено, що отримавши пальне, для заправки службового автомобіля (для виконання покладених на нього повноважень), повертаючись по сходинкам до свого робочого кабінету, розміщеного на третьому поверсі адміністративного приміщення ГУНП у Житомирській області на останній сходинці маршу третього поверху відчув різкий біль в лівій стопі, від чого впав та отримав травму, яка діагностована травматологом ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області», як розрив зв`язок.

Таким чином, за даних обставин, у цій справі існує прямий причинно-наслідковий зв`язок між виконанням позивачем службових обов`язків та отриманням останнім травми. Так як, отримання палива, входить до службових обов`язків поліцейських (також даний факт не заперечувався представником відповідача у судовому засіданні), що у свою чергу необхідне для виконання покладених на поліцейський обов`язків.

Крім того, за результатами службового розслідування, в діях позивача не було встановлено складу дисциплінарного проступку, а до дисциплінарної (кримінальної, адміністративної) відповідальності позивач не притягався, також судом не встановлено отримання позивачем тілесних ушкоджень під час несення служби у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

А тому суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування акту №6 розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НПВ від 23.04.2021 відносно старшого лейтенанта ОСОБА_1 та необхідності провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, які регулюються ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вважає за необхідне вказати наступне.

При цьому, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 вказаної статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст.134 КАС України).

Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 ст.134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.12.2018 (справа №826/856/18).

Отже, приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.2,3 ст.30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, дослідивши надані суду докази на підтвердження понесених судових витрат, суд не вбачає в них співмірності наданих послуг на професійну правничу допомогу з їх оплаченою вартістю, та не вважає їх розмір обґрунтованим та розумним.

Співмірними витратами зі складання адміністративного позову, щодо витраченого часу, складністю справи та розгляду справи судом, на думку суду буде 2100 грн за участь в судових засіданнях та 3000 грн за підготовку та складання позовної заяви та інших документів, які подавалися до суду під час розгляду справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених витрат зі сплати судового збору, питання про його стягнення зі суб`єкта владних повноважень судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий Бульвар, 5/37, м.Житомир,10008. РНОКПП/) про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати акт №6 розслідування нещасного випадку форми Н-1 НВП від 23 квітня 2021 року, який стався зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Зобов`язати комісію з розслідування нещасних випадків Головного управління Національної поліції в Житомирській області провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався 01.03.2021 близько 11:00 год. з інспектором інспекторського відділу УОАЗОР ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 05.10.2020 №705 з врахуванням висновку суду.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 5100 (п`ять тисяч сто) гривень понесених витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 26 листопада 2021 р.