Справа № 420/8230/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2021 р. м.ОдесаСправа № 420/8230/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Джабурія О.В.
суддів - Вербицької Н.В.
- Турецької І.О.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» про ухвалення додаткової постанови по справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року по справі за позовом Товариства «КОНСОЛЬЛАЙН» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішень від 17.11.2020 р., №2144669/42289205 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну №139 від 21.10.2020 р. датою її подання, -
До Одеського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 17.11.2020 р. №21444669/42289205 про відмову в реєстрації податкової накладної №139 від 21.10.2020 р.
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» судові витрати.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 17.11.2020 р. №2144669/42289205 про відмову в реєстрації податкової накладної №139 від 21.10.2020 р. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» від 21.10.2020 року №139 на суми 12300,00 грн. (в т.ч. ПДВ 50,00 грн.) датою подання. Стягнуто за рахунок бюджетний асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» судові витрати у розмірі 5902 (п`ять тисяч дев`ятсот дві), 00 грн. Стягнуто за рахунок бюджетний асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» судові витрати у розмірі 5902 (п`ять тисяч дев`ятсот дві) 00 грн.

На вказане рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року без змін.

До суду апеляційної інстанції надійшла заява представника товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» про ухвалення додаткової постанови, згідно якої заявник просить вирішити питання щодо стягнення судових витрат по справі № 420/8230/21, пов`язаних з наданою професійною правничою допомогою в суді апеляційної інстанції - у розмірі 2619,00 грн.

Згідно з вимогами ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення у справі № 420/8230/21.

Пунктом 3 ч.1 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з вимогами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013 року встановлено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ч.1 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Із змісту вказаної статті вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до вимог ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Вимогами ст.134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями частини третьої статті 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до вимог ч.9 статті 139 КАС України зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог ч.4 статті 134 КАС України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 р. у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2619,00 грн. надано:

- копія договору про надання правничої допомоги №6/31/08 від 31.08.2020 року;

- копія додаткової угоди №3 від 01.07.2021 року до договору №6/31/08 від 31.08.2020 року;

- копія листа АО «МІТРАС» за вих. №1/08 від 31.08.2020 року;

- копія листа ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» від 31.08.2020 року;

- копія договору про залучення адвоката від 31.08.2020 року;

- копія акту №89 від 05.11.2021 року;

- рахунок-фактура №05/11/2021/89 від 05.11.2021 року.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Вищевказані висновки зазначені в постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року по справі №922/2685/19.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати, на підставі належних та допустимих доказів, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, в провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду знаходиться більше 20 аналогічних справ за позовами ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, спори по яких є подібними, обґрунтування майже ідентичним, а інтереси позивача по всіх справах представляють фахівці Адвокатського об`єднання «МІТРАС».

При цьому, дослідивши матеріали даної справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає заявлений представником ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» розмір витрат на правову допомогу неспівмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторони.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про ухвалення додаткової постанови шляхом компенсації витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності у розмірі 1 310,00 грн.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 310,00 грн. підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 242, 243, 311, 252, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» про ухвалення додаткової постанови у справі № 420/8230/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішень від 17.11.2020 р., №2144669/42289205 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну №139 від 21.10.2020 р. датою її подання - задовольнити частково.

Ухвалити у справі № 420/8230/21 додаткову постанову.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 655,00 грн. (шістсот п`ятдесят п`ять гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 655,00 грн. (шістсот п`ятдесят п`ять гривень).

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Турецька І.О.