Справа № 400/10246/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
30 листопада 2021 р. справа № 400/10246/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянувши позовну заяву

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаУправління соціального захисту населення Очаківської міської ради Миколаївської області, вул. Старофортечна, буд. 10, м. Очаків, Миколаївська область, 57508,
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивачка) звернулась з позовом до Управління соціального захисту населення Очаківської міської ради Миколаївської області (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ч. 4 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", за 2020 рік;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2020 рік відповідно до ч. 5 п. 22 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеною ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 02.11.2021 року суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачці десятиденний строк для подачі до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

На виконання вищезазначеної ухвали, 18.11.2021 року позивачкою подано клопотання про поновлення процесуального строку. Клопотання мотивоване тим, що в період з травня 2019 року і по теперішній час позивачка має значні проблеми зі здоров`ям. Також позивачка вважала, що в разі порушення законодавства про соціальне забезпечення її право на звернення до суду є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком. Таким чином, на думку позивачки, зазначені причини пропущення процесуального строку є поважними.

Вирішуючи клопотання, суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визначення причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у заяві про поновлення строку звернення до суду причин, підтверджених відповідними засобами доказування та доданими до них матеріалами.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19 наголосив, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Як вже зазначав суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, Законом України від 18.06.2020 року № 731-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності з 17.07.2020 року, пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладений у новій редакції, що вже не передбачає продовження строків на період дії карантину.

Відтак, суд дійшов висновку, що шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду почав свій відлік з 18.07.2020 року та тривав до 18.01.2021 року.

Щодо твердження позивачки про абсолютне право на звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій, є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Відтак, із змісту матеріалів справи та клопотання про поновлення строку звернення до суду, не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали позивачці своєчасно звернутись до суду з вищезазначеними вимогами, а саме з 18.07.2020 року по 18.01.2021 року.

Суд враховує, що на підтвердження поважності підстав пропуску строку звернення, позивачкою подано ряд доказів, а саме: огляд акушера-гінеколога, протокол УЗД, договір на проведення планової хірургічної операції, консультаційний висновок спеціаліста та ін.

Разом з цим, всі вищезазначені документи датовані травнем та липнем 2019 року, а також 28.01.2021 року і липнем 2021 року, відтак, лікування позивачки у зазначені періоди не є поважною підставою пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оскільки як вже зазначав суд, позивачка мала подати позов з 18.07.2020 року до 18.01.2021 року.

Не заслуговують на увагу і посилання позивачки на те, що в листопаді 2020 року вона хворіла на COVID-19, оскільки згідно огляду інфекціоніста в/ч НОМЕР_1 від 17.11.2020 року вбачається, що лікарем проведено огляд позивачки, при цьому, доказів перебування позивачки на лікарняному в зв`язку з непрацездатністю, не надано.

Той факт, що позивачці невідомий порядок нарахування та виплати грошової допомоги, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Жодних інших підстав пропуску строку позивачка не вказала.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неповажність підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищезазначеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

2. Позовну заяву і додані до неї матеріали повернути.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз