Справа № 280/1184/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/1184/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року

у справі № 280/1184/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування відомостей про звільнення позивача зі служби в Національній поліції України відповідно до п. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) і не проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

- зобов`язати відповідача врахувати правові підстави звільнення позивача зі служби в Національній поліції України відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) та провести перерахунок та здійснити виплату пенсії за вислугою років з урахуванням вимог п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» щодо обчислення розміру пенсії, виходячи з правових підстав звільнення позивача зі служби у зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсійного забезпечення для працівників поліції: 23 роки 08 місяців 09 днів, та відповідно до рішення військово-лікарської комісії, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу), тобто у розмірі 64 відсотки відповідних сум грошового забезпечення щомісячно, починаючи з 12.12.2017 та з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позову позивач посилався на протиправні дії відповідача, який безпідставно здійснив обрахунок відсоткового показника грошового забезпечення у розмірі 59% (50% + 9 % за три роки понад вислугу 20 років) та відмовився провести його перерахунок з підвищенням до 64% (55% + 9 % за три роки понад 20 років вислуги років) попри те, що правовою підставою звільнення визначено п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року позов задоволено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пенсію, як особа, яка звільнена з військової служби, у розмірі 64% відповідних сум грошового забезпечення. Суд встановив, що за результатами проходження позивачем медичного огляду, військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» видано свідоцтво про хворобу № 81 від 06.04.2016, згідно з яким ОСОБА_1 , визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Зазначений документ є належним та допустимим доказом, що підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції. Вчинений військово-лікарською комісією запис відповідає вимогам Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №85 від 06.02.2001, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2001 за №165/5356 (далі - Порядок №85), при цьому, що підставою для призначенні пенсії у підвищеному розмірі є факт звільнення позивача на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу), а не зміст висновку комісії.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач звільнений на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону №580-VIII (через хворобу), а відтак військово-лікарські документи повинні містити в собі інформацію про непридатність до служби в поліції, а не про непридатність до військової служби, як зазначено в свідоцтві про хворобу. Також вказує, що позивач не має підстав для отримання підвищеного показника у розмірі 55 %, адже він (показник) встановлюються виключно до осіб, звільнених у відставку, тоді як позивача звільнено у запас. Крім того, відповідач посилається на недотримання позивачем строків звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, за результатами проходження медичного огляду, військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» видано свідоцтво про хворобу № 81 від 06.04.2016 про визнання позивача непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку. При цьому, наявні у позивача захворювання, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Ольховського В.І. від 21.04.2016 №151 о/с позивач звільнений зі служби в Національній поліції України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (через хворобу).

На день звільнення позивача зі служби його вислуга років складає: у календарному обчисленні 23 роки 08 місяців 09 днів.

З 27.04.2016 року позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУПФУ у Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років в порядку та на умовах, визначених Законом №2262-XII. Основний розмір пенсії нарахований у розмірі 50% (за вислугу 20 років) + 9 % (за 3 роки понад вислугу 20 років) відповідної суми грошового забезпечення.

У грудні 2020 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку пенсії, в якій зазначив, що відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII основний розмір його пенсії, як особи, звільненої з поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», має розраховуватися, виходячи з 64 % відповідної суми грошового забезпечення

Листом №682-11889/О-02/8-0800/21 від 25.01.2021 ГУПФУ у Запорізькій області відмовило позивачеві у перерахунку пенсії виходячи із розміру 64 % відповідних сум грошового забезпечення, посилаючись на те, що для цього військово-лікарські документи мають містити в собі інформацію про непридатність особи до служби в поліції, а не про непридатність до військової служби, як зазначено в його свідоцтві про хворобу.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону №580-VIII - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №2262-XII, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 15.02.2007 №135/13402 встановлено, що одним із документів, необхідних для призначення пенсії, є військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію).

Статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII встановлено вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України. При цьому, однією із вказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції (пункт 2 частина перша цієї норми).

Судом встановлено, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Ольховського В.І. від 21.04.2016 №151 о/с позивача звільнено зі служби у поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону №580-VIII (через хворобу). Стаж служби в поліції станом на момент звільнення становить повні 23 роки.

Відповідно до статті 70 Закону України від 19.11.1992 №2801-XII «Основ законодавства України про охорону здоров`я» та на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 12.12.2000 №16479/19 Міністерство внутрішніх справ України (далі - МВС України) наказом від 06.02.2001 № 85 затвердило Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України (далі - Положення №85) та Порядок № 85.

Згідно з пунктом 1.2 Положення №85 військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Підпунктом 1.63.5 пункту 1.63 Порядку №85 передбачено, що за результатами медичного огляду військово-лікарські комісії щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виносить такі постанови: «Придатний до військової служби»; «Придатний до військової служби. Не придатний на посаду» (вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); «Обмежено придатний до військової служби»; «Потребує звільнення від виконання службових обов`язків (занять), відпустки за станом здоров`я»; «Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку».

Підставою для звільнення позивача зі служби слугувала хвороба. У військово-лікарських документах, складених відносно позивача, останній визнаний непридатним до служби в мирний час, у свою чергу, ототожнення непридатності позивача до військової служби в мирний час із непридатністю до служби в поліції є вірним з огляду на віднесення служби в поліції до військової служби відповідно до приписів Закону №2262-XII.

За таких обставин, оскільки вислуга позивача складає 23 роки, то до основного розміру пенсії у розмірі - 55% необхідно додати 9% за 3 роки вислуги понад 20 років, у зв`язку з чим цей показник повинен складати 64% (55%+9%).

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ підставою для призначення позивачу пенсії у підвищеному розмірі є факт звільнення особи на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону №580-VIII (через хворобу), а не зміст висновку військово-лікарської комісії, так як свідоцтво про хворобу позивача відповідає вимогам Порядку №85.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в відзиві на позовну заяву та яким судом вже надана належна оцінка.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача, що підвищений показник відсоткового значення грошового забезпечення встановлюються виключно до осіб, звільнених у відставку, адже диспозиція статті 13 Закону №2262-XII закріплює це право також за особами, звільненими зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, що у відбулось у спірному випадку.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин ч.3 статті 51 Закону №2262-XII, яка не встановлює жодного строкового обмеження для проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям за минулий час, який (перерахунок) не проведений з вини державного органу, що і встановлено під час розгляду цього спору.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія доходить висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції порушень вимог процесуального та матеріального права не допустив, у зв`язку з чим відсутні підстав для скасування або зміни оскарженого судового акут.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі № 280/1184/21 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі № 280/1184/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко