Справа № 400/5971/20
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/5971/20

Головуючий І інстанції Лісовська Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ГУ ДПС у Миколаївській області на рішеня Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року (м. Миколаїв, дата складання повного тексту ухвалу 15.03.2021р.) про повернення заяви Головного Управління ДПС у Миколаївській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2020р. ГУ ДПС у Миколаївській області звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою про підтвердження обгурнтованості (правомірності) адміністративного арешту майна платника податків - ФГ «Південь Агровіт Очаков», застосованого рішенням від 03.12.2020р. №142.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у задоволенні вказаного позову ГУ ДПС у Миколаївській області відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням окружного суду, представник ГУ ДПС у Миколаївській області 07.04.2021 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року та прийняти нове, яким задовольнити даний позов у повному обсязі.

28.04.2001р. матеріали даної справи, разом із вказаною вище апеляційною скаргою, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2021р. зазначену вище апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із несплатою апелянтом судового збору.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2021р. відрито апеляційне провадження по даній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Так, приймаючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні даного позову, окружний суд виходив з того, що вимоги податкового органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, були заявлені поза межами встановленого законом 96-годинного строку, а тому, відповідно, відсутні належні обставини, з якими положення ст.94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими та заснованими на законі, з огляду на наступне.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області, на підставі п.п.80.2.2,80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України було призначено фактичну перевірку підприємства відповідача за адресою: с.Дмитрівка, вул.Степова, 1-Г, Очаківський район, Миколаївська область, про що видано відповідний наказ від 24.11.2020р. №314 та направлення на перевірку від 24.11.2020р.

01.12.2020р. ревізорами ГУ ДПС у Миколаївській області здійснено вихід за адресою провадження діяльності відповідача для проведення фактичної перевірки. При цьому, голові ФГ "Південь Агросвіт Очаков" було вручено наказ про проведення перевірки та пред`явлено направлення на перевірку.

Однак, як свідчать матеріали справи, голова ФГ "Південь Агросвіт Очаков" Скнарь А.М. відмовся від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що складено акт від 01.12.2020р. №130/14-29-07-07/37457002.

Далі, як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку із не допуском посадових осіб податкового органу до перевірки, в.о. начальника ГУ ДПС у Миколаївській області на підставі вказаного вище акту від 01.12.2020р. було прийнято рішення від 03.12.2020р. №142 про застосування до ФГ повного адміністративного арешту майна відповідача, що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: вул.Степова,1-Г, с.Дмитрівка, Очаківський район, Миколаївська область.

В подальшому, т.б. 04.12.2020р., позивач, в порядку ст.283 КАС України, подав до суду 1-ї інстанції заяву про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна, однак, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.12.2020р. по справі №400/5648/20 провадження у тій справі було закрито у зв`язку з оскарженням ФГ наказу від 24.11.2020р. №314 про проведення фактичної перевірки (справа №400/5659/20).

Проте, як встановлено з матеріалів справи, 22.12.2020р. ГУ ДПС у Миколаївській області фактично повторно звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - ФГ «Південь Агровіт Очаков», застосованого рішенням від 03.12.2020р. №142, у задоволенні якого, як вже зазначалося вище, рішенням окружного суду від 15.03.2021р. (яке наразі оскаржується) було відмовлено.

Так, як слідує зі змісту вимог п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

А згідно із п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Як визначено приписами п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, «фактичною» вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із п.80.1 ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Як визначено положеннями п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у п.94.5 цієї статті (п. 94.3 ст. 94 ПК України).

Так, пунктом 94.2 ст.94 ПК України чітко передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є і відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до вимог п.94.10 ст.94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

При цьому, слід звернути увагу на те, що зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

За правилами ж п.94.19.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (п. 94.21 ст. 94 ПК України).

Дійсно статтею 283 КАС України передбачено право звернення податкових органів до суду із заявою щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Разом з тим, така заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (ч.2 ст.283 КАС України).

При чому, згідно з ч.5 вказаної статті 283 КАС України, відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Таким чином, зміст наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що за наявності відповідних умов, визначених у п.94.2 ст.94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини справи та наведене вище правове регулювання повторно заявлені вимоги контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, фактично заявлені поза межами 96-годинного строку, в зв`язку із чим, відсутні відповідні обставини, з якими положення ст.94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Слід вказати, що аналогічна правова позиція з цих спірних питань була висловлена і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 24.04.2020р. по справі №805/4974/18-а.

Враховуючи встановлені у даній справі обставини, звернення позивача до суду з даним позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна відповідача, накладеного рішенням від 03.12.2020р. №142, лише 22.12.2020 р., тобто після спливу строку у 96 годин, протягом якого судом має бути перевірена обґрунтованість цього рішення, та припинення застосованого ним адміністративного арешту в силу вимог п. 94.19.1 ст. 94 ПК України, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Обставини ж звернення позивача до суду в порядку ст.283 КАС України із заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у строк, встановлений п. 94.10 ст. 94 ПК України, та закриття провадження у такій справі, на які посилається позивач, як на підставу для звернення до суду із даним позовом, не спростовують висновків суду, оскільки не змінюють порядку застосування адміністративного арешту майна, дотримання якого є передумовою для забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного Управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 29.11.2021р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко