Справа № 420/18201/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 листопада 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванова Е.А.

за участі : секретаря Сідлецької А.П., позивача ОСОБА_1 , представників : позивача Толпиго Д.М., відповідача Левенець А.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в режимі відео конференції заяву про відвід судді по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про:

- визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 31.08.2021 року №1928 «Про застосування дисциплінарного стягнення до начальника відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 »;

- визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 01.09.2021 року №1381 о/с щодо звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 ;

- поновлення позивача на посаді начальника відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області в званні підполковника поліції з 02.09.2021 року, допустивши негайне виконання постанови;

- стягнення з відповідача на користь позивача суму грошвого забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 05.10.2021р. відкрито позовне провадження по справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області надати до суду в строк для надання відзиву довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за два місяці, що передують місяцю його звільнення згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», а також відомості щодо вакантності посади яку займав ОСОБА_1 , а саме посада начальника відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області. Призначено підготовче засідання по справі на "01" листопада 2021 року на 12 год. 00 хв. у приміщенні суду.

В підготовче засіданні призначене на 01.11.2021 року сторони не з`явились.

Ухвалою суду від 01.11.2021року зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області (м.Одеса вул. Еврейська 12 ) в строк п`ять робочих днів з дня отримання копії даної ухвали надати Одеському окружному адміністративному суду розташованому в м.Одесі вул..Фонтанська дорога 14:

копії засвідчені електронним цифровим підписом наступних відео файлів:

01576@052110, 01576@352110, 02008@145510, 02008@295610, 01576@6@052210, 02008@495610. 02008@045510, 02008@195610. 02008@8@395510, 02008@545510, 02008@095510, 02008@245610, 02008@6@502210, 02008@445510, 02008@595510.

-засвідчену належним чином копію посадової інструкції начальника відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області та докази ознайомлення з нею позивача.

-оригінал доповідної записки дисциплінарної комісії з резолюцією від 30.08.2021року.

Оголошено перерва в підготовчому засіданні до 17 листопада 2021 року до 11:00 год.

Ухвалою суду від 01.11.2021р. відмовлено представнику відповідача у виклику та допиті свідків.

В підготовче засідання призначене на 17.11.2021 року сторони не з`явились.

Ухвалою суду від 17.11.2021р. задоволена заява представника Головного управління НП в Одеській області від 10.11.2021 року. Продовжений Головному управлінню Національної поліції в Одеській області строк на надання доказів витребуваних ухвалою суду до 30.11.2021р.

Ухвалою суду від 17.11.2021року задоволена заява представника Головного управління НП в Одеській області та продовжений Головному управлінню Національної поліції в Одеській області строк на надання відзиву до 25.11.2021р..

Ухвалою суду від 17.11.2021р. відмовлено представнику відповідача у зупиненні провадження у справі.

Ухвалою суду від 17.11.2021 року задовольнити клопотання представника позивача, та вирішено усі підготовчі засідання по справі №420/18201/21 проводити у режимі відеоконференції.

29.11.2021р. до Одеського окружного адміністративного суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява (вхід.№66796/21) про відвід судді, оскільки суддя Іванов Е.А. переносив підготовче засідання на підставі заяв відповідача, надаючи їм додатковий час для підготовки до участі у справі, що викликає об`єктивні та обґрунтовані сумніви у упередженості та об`єктивності судді та свідчить про явну зацікавленість на боці відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно ч.1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи, те що ухвалою від 17.11.2021р. відкладено підготовче засідання на 30.11.2021 р. о 10 год. 00 хв.; заява Мазуренко про відвід судді надійшла до суду 29.11.2021р. (вх. №66796/21), тобто пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, відтак з урахуванням приписів абз. 2 ч. 4 ст. 40 КАС України не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого відводу, з урахуванням наступного.

Законодавчо передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey . Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar . Kingdom), рішення від 10.06.1996, 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. ), заява № 33958/96, п. 43, ЄСПЛ 2000-XII).

Надаючи оцінку обставинам, викладеним у заяві про відвід суд зазначає, що сумніви позивача у об`єктивність та упередженість судді по своїй суті є припущенням, а заява, яка містить припущення про існування відповідних обставин не підтверджених належними і допустимими доказами, не є підставою для відводу судді.

При цьому, доводи заявника стосуються його незгоди з процесуальними діями головуючого судді Іванова Е.А.по справі щодо перенесення підготовчого засідання.

Так, проаналізувавши наведені позивачем у заява про відвід судді доводи, суд дійшов висновку щодо відсутності, передбачених статтею 36 КАС України, підстав для відводу судді, оскільки незгода з процесуальними рішеннями у справі не може слугувати підставою для відводу судді.

За змістом статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен належним чином мотивувати свої висновки та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.173 КАС України завданням підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Частина 2 ст.181 КАС України визначає, випадки для відкладення підготовчого засідання: 1) визначені пунктами 1-3, 5 частини другої статті 205 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни позивача, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 180 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи викладене не заслуговують на думку суду доводи позивача про відвід судді, оскільки у контексті положень чинного процесуального законодавства, відкладення підготовчого засідання з метою отримання витребуваних судом доказів жодним чином не свідчать про наявність упередженості або необ`єктивності судді при розгляді даної адміністративної справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Piersack vs Belgium (заява №8692/79), Grieves vs UK (заява № 57067/00) зазначено, що в конкретній справі повинно існувати яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява № 7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з п.43 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96), та п.50 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Загальною декларацією з прав людини (ст.10), та Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантовано право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення, згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не лише у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У справі "Білуха проти України" (заява №33949/02, рішення від 09.11.2006р.) Європейським судом з прав людини зазначено, що з урахуванням об`єктивного критерію слід визначитися чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні питання того чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя був небезсторонній вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

За таких підстав, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід судді Іванову Е.А. та про відсутність визначених КАС України підстав для відводу судді Іванову Е.А по справі № 420/18201/21 у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 420/18201/21 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї може бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Іванов Е.А.