Справа № 160/16773/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
16.09.2021 представник ОСОБА_1 - адвокат Мігульов Олександр Володимирович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в задоволенні запиту ОСОБА_1 на отримання публічної інформації (вих. № 5 від 28 лютого 2021 року), та надання ОСОБА_1 запитуваної інформації, а саме: адрес у мережі Інтернет сторінки на веб-сайті Межиріцької ОТГ, та сторінки на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на яких оприлюднений у формі відкритих даних, перелік об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації; копії переліку об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації;
- зобов`язати Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) адреси у мережі Інтернет сторінки на веб-сайті Межиріцької ОТГ, та сторінки на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на яких оприлюднений у формі відкритих даних, перелік об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації; копії переліку об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації;
- стягнути з Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3600,00 (три тисячі шістсот) гривень.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 до сільського голови Межиріцької об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області із запитом від 28.02.2021 (вих. №5 від 28.02.2021) на отримання публічної інформації. Відповідач відмовив позивачу в задоволенні його запиту на інформацію. 19.03.2021 позивач отримав з електронної адреси відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідь (вих. №197 від 18.03.2021) в якій зазначено (мовою оригіналу): « На Ваш запит отримання публічної інформації за № 5 від 28.02.2021 (вх. № 20 від 01.03.2021) виконавчий комітет Межиріцької сільської ради повідомляє наступне: Адреси у мережі Інтернет сторінки на веб-сайті Межиріцької ОТГ, та сторінки на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на яких оприлюднений у формі відкритих даних, перелік об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації відсутні. Перелік об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації відсутній, що не суперечить чинному законодавству України». Запит позивача на отримання публічної інформації стосувався інформації про наявність будь-яких об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, визначених відповідно до закону та рішень Межиріцької сільської ради, про що позивач повідомив відповідача у своєму запиті: «Я, ОСОБА_1 , маю намір займатися садівництвом і городництвом на території Межиріцької об`єднаної територіальної громади, та здійснити будівництво індивідуального житла». Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу в задоволенні запиту на інформацію. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні .
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
08.11.2021 на адресу суду від Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надійшов письмовий відзив на позов, в якому позовні вимоги Межиріцька сільська рада не визнає в повному обсязі, та вважає такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Запитувана позивачем інформація не належить до публічної, оскільки вона не існує як готовий та зафіксований продукт і потребує вжиття додаткових дій розпорядником щодо її створення. Інформацію, яку бажав отримати позивач щодо переліку об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації, до моменту вирішення питання щодо відчуження об`єктів комунальної власності, тобто залишено за органом місцевого самоврядування право на самостійне визначення доцільності та необхідності затвердження Переліку. Отже, протиправна діяльність існує в тому випадку, коли публічна інформація перебуває у володінні суб`єкта владних повноважень, однак він її не оприлюднює.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 до сільського голови Межиріцької об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області із запитом від 28.02.2021 (вих. №5 від 28.02.2021) на отримання публічної інформації.
В запиті було зазначено: «Я, ОСОБА_1 , маю намір займатися садівництвом і городництвом на території Межиріцької об`єднаної територіальної громади, та здійснити будівництво індивідуального житла. Згідно з ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та згідно з Додатком «Перелік наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих дата» до «Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015р. № 835, Межиріцька сільська рада та її виконавчий комітет зобов`язані оприлюднювати перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані в користування. З метою захисту моїх, охоронюваних законом, прав, відповідно до статті 34 Конституції України, статей 5, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», статей 5, 6 Закону України «Про інформацію», прошу надати мені наступну інформацію:
- адреси у мережі Інтернет сторінки на веб-сайті Межиріцької ОТГ, та сторінки на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на яких оприлюднений у формі відкритих даних, перелік об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації;
- копію переліку об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації.
19.03.2021 позивач отримав з електронної адреси відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідь (вих. №197 від 18.03.2021) в якій зазначено: «На Ваш запит отримання публічної інформації за № 5 від 28.02.2021 року (вх. № 20 від 01.03.2021) виконавчий комітет Межиріцької сільської ради повідомляє наступне. Адреси у мережі Інтернет сторінки на веб-сайті Межиріцької ОТГ, та сторінки на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на яких оприлюднений у формі відкритих даних, перелік об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації відсутні. Перелік об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації відсутній, що не суперечить чинному законодавству України.».
Не погоджуючись з відмовою у наданні публічної інформації, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон № 2939-VI).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Частиною першою статті 14 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частина друга статті 22 Закону № 2939-VI).
Частиною третьою статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Частинами першою та другою статті 23 Закону № 2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частина третя статті 24 Закону № 280/97-ВР визначає, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Відповідно до п. 6 ст. 3 Закону України "Про приватизація державного і комунального майна" приватизація (відчуження) майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону.
Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про приватизація державного і комунального майна" визначено, що до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.
Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про приватизація державного і комунального майна" передбачено, що порядок приватизації державного і комунального майна передбачає: формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі.
Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України "Про приватизація державного і комунального майна" перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, ухвалюється місцевою радою. Включення нових об`єктів до цього переліку здійснюється шляхом ухвалення окремого рішення щодо кожного об`єкта комунальної власності.
Відповідно до ст. 21 Закону України "Про приватизація державного і комунального майна" органи приватизації здійснюють відповідно до законодавства комплекс заходів щодо забезпечення прозорості приватизації, висвітлення приватизаційних процесів шляхом оприлюднення в засобах масової інформації (на веб-сайті органів приватизації, в офіційних друкованих виданнях органів приватизації, у мережі Інтернет та/або на радіо, телебаченні, рекламних щитах) повідомлень про хід і результати приватизації.
Обов`язковому оприлюдненню підлягають: переліки об`єктів, що підлягають приватизації; інформація про об`єкти, щодо яких прийнято рішення про приватизацію.
Із системного аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що саме Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про об`єкти комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації. Зазначена інформація є публічною та відкритою. Саме Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради є розпорядником цієї інформації, і саме Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради зобов`язаний надати на відповідний запит позивача інформацію про наявність на території Межиріцької ОТГ об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації.
У Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради, який згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти запитуваною інформацією відсутні правові підстави, передбачені ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", для відмови у задоволенні запиту про надання такої інформації.
Крім того, 14.08.2019 Межиріцька сільська рада прийняла рішення №600-16/VIІ "Про затвердження Положення про приватизацію об`єктів комунальної власності територіальної громади Межиріцької сільської ради (малу приватизацію)" яким затвердила "Положення про приватизацію об`єктів комунальної власності територіальної громади Межиріцької сільської ради (малу приватизацію)" (далі за текстом - Положення) та визначила порядок приватизації (відчуження) майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади Межиріцької сільської ради.
У п. 1.3. Положення зазначено, що органом приватизації територіальної громади є Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
Пунктами 3.1., 3.2. Положення визначено, що порядок приватизації комунального майна передбачає формування та затвердження переліку об`єктів, що підлягають приватизації та опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, на офіційному веб-сайті Межиріцької сільської ради та в електронній торговій системі. Перелік об`єктів, що підлягають приватизації. Формується за ініціативою виконавчих органів Межиріцької сільської ради, підприємств (установ, організацій), на балансі яких знаходиться комунальне майно, та потенційних покупців.
У п. 3.3. Положення визначено порядок складання переліку об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації. Для включення комунального майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації виконавчі органи та підприємства (установи, організації), на балансі яких знаходиться комунальне, майно: постійно переглядають, виявляють комунальне майно, яке безпосередньо не забезпечує виконання такими органами/підприємствами (установами, організаціями) встановлених завдань; комунальне майно, що більше трьох років не використовується у виробничій (господарській) діяльності і подальше його використання не планується, та вносять органу приватизації свої пропозиції щодо включення комунального майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.
Пунктом 6.2. Положення визначено, що обов`язковому оприлюдненню підлягають - переліки об`єктів, що підлягають приватизації.
Із аналізу вищенаведених норм вбачається, що Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради згідно з його компетенцією, в обов`язковому порядку, зобов`язаний володіти інформацією яку запитував позивач - перелік об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації, зобов`язаний оприлюднювати цю інформацію у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті Межиріцької ОТГ та Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, а тому відповідач повинен мати інформацію про адреси у мережі Інтернет сторінки на веб-сайті Межиріцької ОТГ та сторінки на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на яких оприлюднений у формі відкритих даних, перелік об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації і зобов`язаний надати позивачу цю інформацію у відповідь на його запит.
З огляду на протиправність відмови відповідача у наданні позивачу публічної інформації, порушене право позивача на отримання такої інформації підлягає відновленню шляхом зобов`язання Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 запитувану публічну інформацію відповідно до запиту № 5 від 28.02.2021 в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про задоволення позовної заяви в повному обсязі.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3600,00 грн., суд зазначає наступне.
Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (ч.3 ст. 132 КАС України).
Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На обґрунтування вимог про стягнення правничої допомоги позивачем долучено до позову:
- договір про надання правової допомоги № 18/02-5 від 18.02.2021;
- перелік та орієнтована вартість послуг з надання професійної правової допомоги;
- додаткова угода до Договору від 01.09.2021;
- акт приймання-передачі наданих послуг від 15.09.2021;
- звіт про виконання договору від 15.09.2021.
Витрати на правову допомогу становить 3600,00 грн.
У матеріалах справи міститься копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю № 0930 від 06.04.2000.
Проте, позивач всупереч положенням статті 134 КАС України не надав, зокрема, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), які б свідчили про фактично понесені витрати на правничу допомогу.
З огляду на викладене, суд вважає дані витрати документально непідтвердженими та недоведеними. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Оскільки позивачем не надано вищевказаних доказів та документу, що свідчить про фактичну оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, у суду відсутня змога встановити дійсний розрахунок понесених позивачем вказаних витрат, у зв`язку з чим підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу відсутні.
Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в задоволенні запиту ОСОБА_1 на отримання публічної інформації (вих. № 5 від 28 лютого 2021 року), та надання ОСОБА_1 запитуваної інформації, а саме: адрес у мережі Інтернет сторінки на веб-сайті Межиріцької ОТГ, та сторінки на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на яких оприлюднений у формі відкритих даних, перелік об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації; копії переліку об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації.
Зобов`язати Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) адреси у мережі Інтернет сторінки на веб-сайті Межиріцької ОТГ, та сторінки на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на яких оприлюднений у формі відкритих даних, перелік об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації; копії переліку об`єктів комунальної власності Межиріцької ОТГ, які підлягають приватизації.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко