Справа № 308/16042/21
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Хамник М.М.,
за участю секретаря Івашко Я.С.,
перекладачів Авастхі Шубхам
представника позивача Костів Л.А.,
відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про примусове видворення іноземця за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просить примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що 27.10.2021 року о 21 год. 00 хв. відповідач був виявлений на ділянці відповідальності інспекторів прикордонної служби «Гута» на напрямку 259 прикордонного знаку за 1000 метрів до державного кордону України без документів, що посвідчують особу, за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб.
На момент затримання оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України та надають право в`їзду в Україну та виїзд з України, у відповідача були відсутні.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2021 відповідача було затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Окрім цього, зазначає, що відповідач здійснив в`їзд в Україну 23.08.2021 на законних підставах, був документований закордонним паспортом громадянина Іраку НОМЕР_2 з візою України НОМЕР_3 , проте, зі слів відповідача втратив даний паспортний документ, до органу ДМС України, правоохоронних органів та консульської установи держави громадянської належності не звертався. Зі слів відповідача мав запрошення на навчання до навчального закладу.
Підстав для законного перебування на території України відповідач немає.
У зв`язку з порушенням відповідачем вимог законодавства України з прикордонних питань та Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до вимог ст. 29 цього Закону, наявні підстави для примусового видворення іноземця.
30.11.2021 представник відповідача надала відзив, в якому проти задоволення адміністративного позову заперечила з тих підстав, що позивачем не надано жодного доказу, що відповідач не навчався чи не навчається в Україні. Окрім того зазначила, що відповідач не перетинав державний кордон України, оскільки був затриманий за 1000 м від державного кордону у складі групи осіб, а відтак не порушував законодавство України. Разом з тим, з урахуванням позиції відповідача, не заперечувала проти задоволення позову.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні просив повернути його на батьківщину, оскільки самостійно не має можливості повернутися так як у нього відсутні кошти.
Ухвалою суду від 29.11.2021 відкрито провадження у адміністративній справі, засідання у справі призначено на 30.11.2021 на 15 год. 00 хв.
Заслухавши представників сторін у судовому засіданні, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи слідує, що 27.10.2021 року о 21 год. 00 хв. відповідач громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) був виявлений на ділянці відповідальності інспекторів прикордонної служби «Гута» на напрямку 259 прикордонного знаку за 1000 метрів до державного кордону України без документів, що посвідчують особу, за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб.
29.10.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області прийнято рішення у справі №308/14354/21 про затримання громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до шести місяців.
У судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що особа відповідача громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) повністю ідентифікована. Документ, що посвідчує особу відповідача - закордонний паспорт НОМЕР_2 , виданий 27.06.2019, дійсний до 26.06.2027, який знаходиться у володінні позивача.
Відповідно до відповіді на запит т.в.о. начальника ДМС України Центральне міжнародне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Пустовіт О. громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), до центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області з приводу отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні не звертався.
Відповідно до відповіді ректора Міжнародного Європейського університету, вказаний університет не оформлював відповідачу запрошення на навчання.
Багаторазова віза Y04865528 типу D, що надавала відповідачу право на перетин державного кордону України, вичерпала свою дію 19.11.2021.
Відповідно до рішення начальника відділу адміністративно юрисдикційної роботи штабу 94 прикордонного загону підполковника ОСОБА_3 від 22.11.2021 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства року вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни відповідача громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та зобов`язано його покинути територію України в термін до 23.11.2021.
У судовому засіданні встановлено, що рішення про повернення не оскаржувалося, станом на 25.11.2021 таке рішення про примусове повернення не виконано.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на момент розгляду справи не має законних підстав для перебування на території України; раніше відповідач обрав незаконний шлях виїзду за межі України до країни Європейського співтовариства з уникненням від прикордонного та інших видів державного контролю.
Згідно з ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI(далі - Закон № 3773- VI).
Згідно з п. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.
Стаття 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлює, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
Частинами 1 та 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Частиною 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.
Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено вичерпний перелік підстав за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видача чи передача іноземця та особи без громадянства. Такими підставами є: - де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; - де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; - де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; - де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.
Доказів стосовно наявності обставин, за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видачу чи передачу відповідача до країни походження в ході судового розгляду здобуто не було, а тому відсутні підстави для застосування положень вищезазначеної норми.
Згідно абзацу 1 частини 1статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач розглядає Україну як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи з метою пошуку кращих умов проживання, у зв`язку з чим здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу, що свідчить про порушення ним вимог ст. ст.4,9,16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Наміру звертатися до територіальних підрозділів ДМС із заявою про набуття статусу біженця або особи, яка потребує захисту відповідачем не заявлено. Рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни у встановлений строк відповідачем не виконано.
У зв`язку з тим, що законні підстави для перебування відповідача на території України відсутні, відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, рішення про повернення до країни походження або третьої країни у встановлений строк відповідачем не виконано, суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового видворення громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за межі території України.
На підставі викладеного, ст.ст.26, 29, 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст.6, 8, 9-11, 72-79, 288, 289 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) - задовольнити.
Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області М.М. Хамник