Справа № 463/13398/21
Суддя: Яворський С. Й.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/463/285/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова
в складі головуючого судді Яворського С.Й.

з участю секретаря судових засідань Козак О.В.

представника позивача Арендач М.В.

відповідача ОСОБА_1 (URUC HARUN)

перекладача Петелицької Я.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: м. Львів, вул. Личаківська, 74) до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) (місцезнаходження: ПТТ з м.д. н.п. Мостиська, 7 прикордонного загону, Львівська область, м.Мостиська, вул..Я.Мудрого, 113) про затримання іноземця з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, -

встановив:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить затримати громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Громадянин Турецької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи у складі групи осіб, здійснив незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 520 прикордонного знаку, територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, внаслідок чого 24.11.2021 року був затриманий прикордонною вартою Республіки Польща. 25.11.2021 року о 14 год. 40 хв. на підставі ст.ст. 3.5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» в пункті пропуску через державний кордон «Шегині-Медика» даного громадянина було передано на територію України представникам відділу прикордонної служби «Шегині». 25.11.2021 року про затримання громадянина Турецької Республіки Харун Уруч проінформовано Посольство Турецької Республіки в Україні та ДКС МЗС України. Оскільки своїми діями даний громадянин порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, Мостиським районним судом Львівської області 29.11.2021 року вищевказаного громадянина визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України в`їхала встановленим порядком 12.11.2021 року через пункт пропуску для авіаційного сполучення «Львів», а в подальшому використав Україну як транзитну державу для наміру потрапити до країн Європейского Союзу.
29.11.2021 року начальником 7 прикордонного загону відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення з України, яке громадянин Турецької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю документів, які надають право на перетинання державного кордону України та коштів необхідних для закупівлі авіаквитка для повернення до країни походження, немає джерела доходу на території України, відсутні родичі, а також незнання української мови. Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання.
У зв`язку з неможливістю відповідача виконати рішення про примусове повернення з України в добровільному порядку, позивач в порядку п.1,2 ч.1 ст.289 КАС України звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом, який просить задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила та остаточно просила затримати громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію. Уточнені позовні вимоги обґрунтовувала та підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в позові.

Відповідач в судовому засіданні підтврдив факт вчинення адмінправопорушення. Зазначив, що паспорт загубив. Родичів на території України не має. Кошти на купівлю квитка на літак відсутні.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.ст.246,289 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянин Турецької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи у складі групи осіб, здійснив незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 520 прикордонного знаку, територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, внаслідок чого 24.11.2021 року був затриманий прикордонною вартою Республіки Польща.

25.11.2021 року о 14 год. 40 хв. на підставі ст.ст. 3.5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» в пункті пропуску через державний кордон «Шегині-Медика» даного громадянина було передано на територію України представникам відділу прикордонної служби «Шегині».

25.11.2021 року про затримання громадянина Турецької Республіки Харун Уруч проінформовано Посольство Турецької Республіки в Україні та ДКС МЗС України.

На підставі протоколу про адміністративне затримання від 25.11.2021 року відповідача поміщено у ПТТ з м.д. н.п. Мостиська, АДРЕСА_1 .

В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України в`їхала встановленим порядком 12.11.2021 року через пункт пропуску для авіаційного сполучення «Львів», а в подальшому використав Україну як транзитну державу для наміру потрапити до країн Європейского Союзу.
Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 29.11.2021 року громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

29.11.2021 року начальником 7 прикордонного загону відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення з України, яке громадянин Турецької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю документів, які надають право на перетинання державного кордону України та коштів необхідних для закупівлі авіаквитка для повернення до країни походження, немає джерела доходу на території України, відсутні родичі, а також незнання української мови. Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання.
Частиною 1 статті 289 КАСУ визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб» N 27-V ( 27-16 ) від 24.07.2006 було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб, підписану 07 червня 2005 року.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Угоди визначено, що кожна договірна Сторона на запит іншої Договірної Сторони без особливих формальностей здійснюватиме реадмісію осіб, які не виконують або припинили виконувати діючі умови для в`їзду або перебування на території держави запитуючої Договірної Сторони, якщо доведено або є дійсні підстави вважати, що ці особи мають
громадянство держави запитуваної Договірної Сторони.
Згідно із ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно із ч.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Оскільки судом встановлено, що відповідач затриманий у зв`язку із незаконним перетином кордону, виконати рішення про примусове повернення з України відповідач в добровільному порядку не в змозі, немає джерела доходу та родичів на території України, у нього відсутній документ що дає право на виїзд з України, та наявні ризики втечі останнього, оскільки територію України він розглядав, які транзитну зону для потраплення на територію Євросоюзу, а тому є необхідність в затриманні громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Керуючись ст.ст.6,9,72-77,289,295,297КАС України,ст.1,3,23,29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

ухвалив:
Позов 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління (військова частина 2144) Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: м. Львів, вул. Личаківська, 74) до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) (місцезнаходження: ПТТ з м.д. н.п. Мостиська, 7 прикордонного загону, Львівська область, м.Мостиська, вул..Я.Мудрого, 113) про затримання іноземця з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію - задоволити.

Затримати громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Строк дії рішення в частині затримання іноземця становить шість місяців починаючи з дня проголошення рішення 29 листопада 2021 року до 29 травня 2022 року.

Рішення суду у відповідності до ч.16 ст.289 КАС України може бути оскаржене в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 29 листопада 2021 року.

Суддя: С.Й. Яворський