Справа № 480/510/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 р.Справа № 480/510/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2021, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, м. Суми, повний текст складено 30.08.21 по справі № 480/510/21

за позовом ОСОБА_1

до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяни Василівни

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяни Василівни в якому просить:

- визнати дії державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяни Василівни по незаконному скасуванню державної реєстрації та видалення меж земельної ділянки, площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036, та меж земельної ділянки, площею 0,0511 га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 протиправними;

- зобов`язати державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяни Василівни відновити межі однієї цілої земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яка існувала до винесення рішення Сумської міської ради № 1833-МР від 22.02.2017 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельних ділянок».

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу , вважає , що рішення прийнято судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильні застосуванням норм матеріального права, є незаконним і необґрунтованим, неповно досліджено матеріали справи. Вважає , що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення не взяв до уваги на не дав належної

правової оцінки наступному: відповідач відомості до Державного земельного кадастру вніс без відповідної заяви про це з її боку, а подана заява не була прийнята та залишена без розгляду; частина 10 ст. 24 «Про Державний земельний кадастр» не існувала на момент винесення рішення Харківським апеляційним адміністративним судом від 18.12.2018 року у справі № 818/761/18, а тому до спірних правовідносин не могла бути застосована, адже Закон не містить зворотної дії у відповідності до ст. 58 Конституції України; земельна ділянка загальною площею 0,0905 га, кадастровий номер :18:005:0032, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є незаконно поділеною земельною ділянкою, а не законно сформованою, що є різними значеннями, а тому ч. 10 ст. 2 «Про Державний земельний кадастр» в даному випадку застосований неправомірно; відсутня помилка реєстратора територіального органу Держгеокадастру, про що вказано в рішенні Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 року у справі № 18/761/18, оскільки державна реєстрація земельних ділянок в частині поділу здійснювалася на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке в подальшому було скасовано. Окрім того, при зверненні до суду з даним позовом ставилася вимога щодо відновлення межі однієї цілої земельної ділянки, а не їх частин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідне рішення про поділ земельної ділянки було скасовано на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 року у справі № 818/761/18, тому відновлення меж повинно здійснюватися до становища, що існувало до винесення спірного рішення про поділ, а саме цілої земельної ділянки, що існувала раніше, про що сам відповідач неодноразово вказував у своїх рішеннях про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру та зобов`язував позивачку зробити технічну документацію на об`єднання земельних ділянок, що було зроблено та надано разом із заявою, хоча вона є зацікавленою особою, стороною по справі, користувачем земельної ділянки та особою якій надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, тобто відповідною особою для звернення із заявою. Просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги та обґрунтування апеляційної скарги , наполягали на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги , просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції виходив з відсутність правових підстав для відновлення меж однієї цілої земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яка існувала до винесення рішення Сумської міської ради № 1833-МР від 22.02.2017 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельних ділянок», оскільки чинним законодавством не передбачено порядок відновлення меж земельної ділянки яка існувала до їх поділу. Тим більше, відсутні будь-які правові підстави для поновлення меж земельної ділянки державну реєстрацію якої вже скасовано внаслідок її поділу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судовим рішенням у справі № 480/9552/20 , що рішенням Сумської міської ради № 2269-МР від 24.12.2008 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0850 га.

09.07.2013 року ПП "Мегаполіс" (виконання робіт із землеустрою) виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Державним кадастровим реєстратором 04.09.2013 року здійснена державна реєстрація означеної земельної ділянки, що, в свою чергу, є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність ОСОБА_1 .

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки ОСОБА_1 виданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який в подальшому буде підставою для реєстрації права власності на цю земельну ділянку.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Рішеннями Сумської міської ради № 4446-МР від 03.06.2015 року, № 4946-МР від 16.10.2015 року № 708-МР від 27.04.2016 року ОСОБА_1 неодноразово відмовлялося в затвердженні вищезазначеного проекту землеустрою.

Постановами Зарічного районного суду м. Суми від 17.08.2015 року по справі № 5223/279/15-а, від 21.01.2016 року по справі № 591/8086/15-а, від 16.12.2016 року по справі № 591/5302/16-а рішення Сумської міської ради № 4446-МР від 03.06.2015 року, № 4946-МР від 16.10.2015 року № 708-МР від 27.04.2016 року скасовані, а також зобов`язано Сумську міську раду на найближчому пленарному засіданні чергової сесії розглянути проект землеустрою щодо відведення позивачці спірної земельної ділянки.

В подальшому, незважаючи на наявність наданого позивачу дозволу на розробку проектної документації, рішенням Сумської міської ради № 1833-МР від 22.02.2017р. було надано дозвіл Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на розроблення технічної документації департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради щодо поділу вищезазначеної земельної ділянки, площею 0,0905 га, кадастровий номер: :18:005:0032, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Суми та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідками поділу земельної ділянки загальною площею 0,0905га з кадастровим номером :18:005:0032 було утворено дві земельних ділянки площею 0,0394 га та площею 0,0511 га.

Вважаючи рішення та дії Сумської міської ради та ГУ Держгеокадастру незаконними, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, який був предметом розгляду у справі №818/761/18, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради від 22.02.2017 року № 1833 МР «Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельних ділянок» в частині надання дозволу департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею. 0,0905 га, кадастровий номер :18:005:0032, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Суми та розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконними дії Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо державної реєстрації земельних ділянок площею 0,0394 га та площею 0,0511 га, що утворились в наслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :18:005:0032;

- зобов`язати Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :18:005:0036 та земельну ділянку з кадастровим номером :18:005:0040, закрити поземельні книги на земельні ділянки з кадастровим номером :18:005:0036 та кадастровим номером :18:005:0040 та скасувати кадастровий номер земельної ділянки :18:005:0036 та кадастровий номер земельної ділянки :18:005:0040;

- зобов`язати Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у м.Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області поновити державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0905 га, кадастровий номер :18:005:0032, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2018р. у справі №818/761/18 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 по справі № 818/761/18 скасовано, позов задоволено частково, а саме:

- скасовано рішення Сумської міської ради № 1833-МР від 22.02.2017 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельних ділянок»;

- скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0394 га,кадастровий номер :18:005:0036, та земельної ділянки, площею 0,0511га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язано Міськрайонне управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області вилучити з Державного земельного кадастру записи щодо державної реєстрації земельної ділянки, площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036, та земельної ділянки, площею 0,0511га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову позивачу було відмовлено.

Отже, постановою суду апеляційної інстанції було, зокрема, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки , площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036, та земельної ділянки, площею 0,0511га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та, відповідно, зобов`язано Міськрайонне управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області вилучити з Державного земельного кадастру записи щодо державної реєстрації земельної ділянки, площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036, та земельної ділянки, площею 0,0511га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

В частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у м.Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області поновити державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0905 га, кадастровий номер :18:005:0032, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , позивачу було відмовлено як судом першої так і судом апеляційної інстанції, оскільки чинним законодавством не передбачено повторне використання (відновлення) вже скасованих кадастрових номерів земельних ділянок. Скасовані кадастрові номери ділянок з моменту їх скасування отримують статус архівних. Отже, земельна ділянка кадастровий номер :18:005:0032 має статус архівної. Чинним законодавством не передбачено поновлення державної реєстрації земельних ділянок які мають статус архівних.

На виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018р. у справі №818/761/18, відповідачем - державним кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяни Василівни було скасовано державну реєстрацію земельної ділянки , площею 0,0394га, кадастровий номер :18:005:0036, та земельної ділянки, площею 0,0511га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Також, відповідачем, на виконання рішення суду у справі №818/761/18 було вилучено з Державного земельного кадастру з а п и с и щодо державної реєстрації земельної ділянки, площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036, та земельної ділянки, площею 0,0511га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 р. по справі № 818/761/18 відповідачем створені заяви: 313-020 від 09.11.2020 р. та 313-020 від 09.11.2020 р. про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру, для перенесення відомостей про земельні ділянки з кадастровими номерами :18:005:0036 та :18:005:0040 до архівного шару Державного земельної о кадастру.

У грудні 2020 року позивач звернулася до Міськрайонного управління у м. Суми та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастр, а саме про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0905 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Повідомленням від 16.12.2020 року № ПВ-020 ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з тих підстав, що документи подані не в повному обсязі, а саме: відсутня документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа (ч. 4 ст. 24 Закону № 3613-VI), підписана із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису сертифікованим інженером-землевпорядником технічними засобами телекомунікацій (п. 110-1 Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 року "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру").

ОСОБА_1 , вважаючи такі дії державного кадастрового реєстратора протиправними, звернулась з даним позовом д суду, оскільки дії щодо скасування державної реєстрації та видалення меж земельної ділянки площею 0,0394га та земельної ділянки 0,0511га було вчинено без відповідної заяви позивача, а заява позивача була не прийнята та залишена без розгляду. Крім цього, як вважає позивач, пункт 10. ст. 24 "Про Державний земельний кадастр" не існував на момент винесення рішення Харківським апеляційним адміністративним судом від 18.12.2018 року у справі № 818/761/18 тому не міг бути застосований, адже Закон не містить зворотної дії у відповідності до ст. 58 Конституції України. Позивач наголошує на тому, що незаконно поділена земельна ділянка і не законно сформована є різними значеннями тому п. 10 ст. 24 "Про Державний земельний кадастр" не міг застосовуватися. Враховуючи зазначене вище, позивач вважає, що дії Відповідача є незаконними по скасуванню державної реєстрації та видалення меж земельної ділянки, площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036, та земельної ділянки, площею 0,0511 га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з чим позивач просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії щодо відновлення меж однієї цілої земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідне рішення про поділ земельної ділянки було скасовано на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 року у справі № 818/761/18 тому відновлення меж повинно здійснюватися до становища, що існувало до винесення спірного рішення про поділ, а саме цілої земельної ділянки, що існувала раніше.

Також, 31.12.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом , в якому просить :

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Т.В., оформлене у формі повідомлення про відмову у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 16.12.2020 року за № ПВ - 020, яким відмовлено у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов`язати Державного кадастрового реєстратора ГУ Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Т.В. прийняти заяву від 02.12.2020 року та зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку щодо якої розроблений проект землеустрою, який поданий нею разом із заявою від 02.12.2020 року державному кадастровому реєстратору ГУ Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Т.В. шляхом присвоєння нового кадастрового номеру.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 року по справі № 480/9552/20 , яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 , задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора ГУ Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Т.В., оформлене у формі повідомлення про відмову у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 16.12.2020 року за № ПВ - 020, яким відмовлено у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; зобов`язано Державного кадастрового реєстратора ГУ Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Т.В. прийняти заяву від 02.12.2020 року та зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку щодо якої розроблений проект землеустрою, який поданий разом із заявою ОСОБА_1 02.12.2020 року державному кадастровому реєстратору ГУ Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Т.В. шляхом присвоєння нового кадастрового номеру.

Висновок суду вмотивований тим, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Також, суд зазначив, що проект землеустрою, вже подавався та земельна ділянка вже реєструвалася позивачкою, відповідно нього, землевпорядна організація (Мегаполіс), яка подавала проект на реєстрацію, надавала проект в електронному вигляді та на дискеті. За таких обставин у відповідача наявний у розпорядження електронний варіант землеустрою.

Вищенаведені обставини в силу ч. 4 ст. 78 КАС України не потребують повторного доведення під час розгляду даної справи та сторонами не спростовуються.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи , дійшла висновку , що фактичною підставою для звернення до суду як з даним позовом та і з позовом у справі № 480/9552/20 слугувало саме відновлення права позивачки на реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0905 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 щодо якої розроблений проект землеустрою.

Таке право ОСОБА_1 фактично відновлено в повному обсязі рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 року по справі № 480/9552/20 , яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 , шляхом зобов`язання Державного кадастрового реєстратора ГУ Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Т.В. прийняти заяву ОСОБА_1 від 02.12.2020 року та зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку щодо якої розроблений проект землеустрою, який поданий разом із заявою ОСОБА_1 02.12.2020 року державному кадастровому реєстратору ГУ Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Т.В. шляхом присвоєння нового кадастрового номеру.

Представниками позивачки в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтверджено , що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 року по справі № 480/9552/20 , яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 відновлено право позивачки на реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0905 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Суми щодо якої розроблений проект землеустрою. Таке рішення суду наразі виконується.

При цьому , представник позивачки вважає , що дії державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяни Василівни по незаконному скасуванню державної реєстрації та видалення меж земельної ділянки, площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036, та меж земельної ділянки, площею 0,0511 га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 є протиправними та в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

Колегія суддів , зазначає , що статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту <...>.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, судовому захисту підлягає лише порушене право особи. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, або ж оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.10.2019 у справі №813/38/16, від 27.02.2020 у справі №440/569/19.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Положеннями частини п`ятої статті 16 Закону № 3613-VI передбачено, що кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Згідно з частиною десятою статті 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Виходячи з норм земельного законодавства, які встановлюють механізм та процедуру звернення осіб до органів місцевого самоврядування з питань надання у власність земельних ділянок, вбачається, що здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.

На стадії здійснення державної реєстрації земельної ділянки, що включає внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, право власності автоматично не виникає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає , що безпосереднє визнання протиправними дій відповідача не є таким, що захищає або відновлює права позивача в даній справі.

Як встановлено судом апеляційної інстанції вище право ОСОБА_1 на реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0905 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Суми щодо якої розроблений проект землеустрою фактично відновлено в повному обсязі рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 року по справі № 480/9552/20, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021, шляхом зобов`язання Державного кадастрового реєстратора ГУ Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Т.В. прийняти заяву ОСОБА_1 від 02.12.2020 року та зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку щодо якої розроблений проект землеустрою, який поданий разом із заявою ОСОБА_1 02.12.2020 року державному кадастровому реєстратору ГУ Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Т.В. шляхом присвоєння нового кадастрового номеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи наявність на момент розгляду даної справи рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 року по справі № 480/9552/20, яке набрало законної сили , яким відновлено порушені права позивача , вимог ч. 4 ст. 238 КАС України, колегія суддів дійшла висновку щодо закриття провадження у даній справі.

Відповідно до ч.1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 238, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 по справі № 480/510/21 скасувати.

Провадження у справі закрити .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 29.11.2021 року