Справа № 360/944/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2021 року справа №360/944/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу 9 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі № 360/944/21 (головуючий суддя І інстанції Смішлива Т.В.), складене у повному обсязі 17 червня 2021 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області за позовом адвоката Хорольського Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до 9 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, -

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до 9 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області в якій, з урахуванням уточнених вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність 9 Державної пожежно-рятувальна частини Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області щодо не донарахування та невиплати ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з липня 2015 року по грудень 2016 року у розмірі 30099,37 грн;

- стягнути з 9 Державної пожежно-рятувальна частини Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з липня 2015 року по грудень 2016 року у розмірі 30099,37 грн, з відрахуванням установлених законом податків, зборів та інших обов`язкових платежів;

- визнати протиправною бездіяльність Аварійно- рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області щодо не донарахування та невиплати ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з грудня 2016 року по квітень 2018 року у розмірі 8424,66 грн;

- стягнути з Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 8424,66 грн, з відрахуванням установлених законом податків, зборів та інших обов`язкових платежів (а.с. 1-4, 45-48).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з 9 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 22 липня 2015 року по 18 грудня 2016 року в загальній сумі 19313,74 грн (дев`ятнадцять тисяч триста тринадцять грн 74 коп.), з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 158-164).

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, 9 Державна пожежно-рятувальної частина Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що в 2015 році у відповідача були відсутні законодавчі документи які б надавали управлінню підстави для нарахування спірної винагороди.

Вказано, що недовиплачена сума грошової допомоги складає 1098,79 грн.(а.с. 170-178).

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, що підтверджено копіями документів, а саме: паспортом громадянина України (арк. спр. 5), карткою платника податків (арк. спр. 7), посвідчення учасника бойових дій (арк. спр. 8).

Відповідно до наказу № 406 св від 16.12.2016 (по особовому складу цивільного захисту) «Про кадрові питання» позивача, згідно з пунктами 60, 61, 63 Положення позивача водія 64 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, звільнено із займаної посади та за його згодою призначено водієм-електриком рятувального відділення групи рятувальних робіт Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (арк. спр. 83-84).

Наказом № 169 від 24 травня 2019 року Про кадрові питання позивача звільнено у відставку за пунктом 173, 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) з 24 травня 2019 року (арк. спр. 9, 86).

Відповідно до витягу з послужного списку (пункт 11) позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 22.07.2015 по 05.02.2016, з 16.02.2016 по 22.02.2016, з 17.03.2016 по 03.10.2016, з 17.10.2016 по 19.12.2016, з 19.12.2016 по 16.04.2017, з 03.06.2017 по 24.10.2017, з 07.11.2017 по 09.01.2018, з 13.01.2018 по 14.01.2018, з 20.01.2018 по 28.04.2018 (арк. спр. 31, 59-68).

Інформація про безпосередню участь позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 22.07.2015 по 04.02.2016 (включно), з 16.02.2016 по 16.03.2016 (включно), по 16.03.2016 (включено), по 02.10.2016 (включено), з 19.12.2016 по 15.04.2017 (включно), з 03.06.2017 по 23.10.2017 (включно), з 07.11.2017 по 08.01.2018 (включно), 13.01.2018, з 21.01.2018 по 12.02.2018 (описка в році в наказі 48-НО), з 23.02.2018 по 27.03.2018 (включно), з 07.04.2018 по 27.04.2018 (включно), що підтверджена витягами з наказів першого заступника керівника антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 03.03.2016 № 63, від 29.04.2016 № 120, від 04.11.2016 № 309дск, від 05.01.2017 № 5дск, від 11.05.2017 № 132дск, від 26.06.2017 № 179дск, від 28.04.2018 № 118дск, а також витягами з наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області Про залучення та вилучення співробітників структурних та підпорядкованих підрозділів Головного управління до виконання завдань за призначенням у зоні АТО на території Луганської області № 326-НО від 02.11.2017, №333-НО від 15.11.2017, № 10-НО від 11.01.2018, № 20-НО від 22.01.2018, № 48-НО від 16.02.2018, № 65-НО від 01.03.2018, №94-НО від 30.03.2018, № 125-НО від 16.04.2018 (арк. спр. 10-30, 69-82).

Згідно з довідкою без номера та без дати, виданою ІІ відповідачем позивачу за період з січня 2017 року по травень 2018 року, ОСОБА_1 сплачено винагороду за участь в АТО в сумі 7837,35 грн з яких: у 2017 році 6003,89 грн (за 152 дні залучення в АТО), у 2018 році 1833,46 грн (за 46 днів залучення в АТО) (арк. спр. 36), що підтверджена довідкою № 01/56 від 25.03.2021 (арк. спр. 57).

Відповідно до довідки № 01/62 від 30.03.2021, виданої ІІ відповідачем, позивач за період з 20.01.2017 по 28.04.2018 був залучений до участі в АТО з метою виконання службових завдань на протязі 197 днів (у грудні 2016 року 4 дні, у 2017 році 148 днів, у 2018 році 45 днів) (арк. спр. 58).

Згідно з наказом (по особовому складу цивільного захисту) № 32 від 08.10.2015 позивач в період з 11.10.2015 по 18.10.2015 був відряджений до ДПРЧ-30 (м. Попасна) (арк. спр. 11).

Відповідно до наказу (по особовому складу цивільного захисту) № 6 від 27.01.2016 «Про відпустки», позивачу надано відпустку терміном 46 днів з 22 лютого по 07 квітня 2016 року (арк. спр. 12).

Згідно з довідкою про щомісячне грошове забезпечення № 9/01-301 від 06.05.2020 розмір грошового забезпечення позивача за період з 01.07.2015 по 18.12.2016 (арк. спр. 32) склав:

з липня по грудень 2015 року: у липні 2898,68 грн, у серпні 3633,86 грн (у тому числі 800,00 грн разова премія), у вересні 3436,71 грн (у тому числі 500,00 грн разова премія), у жовтні 3093,63 грн, у листопаді 3963,42 грн, у грудні 4303,28 грн (у тому числі мінус 46,91 грн матеріальна допомога на оздоровлення);

з січня по грудень 2016 року: у січні 3569,58 грн, у лютому 3573,45 грн, у березні 7098,60 грн (у тому числі 3532,83 грн), у квітні 3532,83 грн, у травні 3567,04 грн, у червні 3669,74 грн (у тому числі 90 грн разова премія), у липні 4234,63 грн (у тому числі 646,05 грн винагорода АТО), у серпні 4015,93 грн (у тому числі 440,00 грн винагорода АТО), у вересні 3532,83 грн, у жовтні 5868,89 грн (у тому числі винагорода АТО 1252,71 грн), у листопаді 3681,56 грн, у грудні 2236,64 грн.

Згідно з довідками про щомісячне грошове забезпечення позивача, виданими ІІ відповідачем, розмір грошового забезпечення позивача за період з 19.12.2016 по 19.05.2019 склав (арк. спр. 33, 34, 35):

грудень 2016 року посадовий оклад 253,71 грн та спец. звання 25,16 грн;

з січня по грудень 2017 року: у січні 7184,06 грн, у лютому 5619,39 грн, у березні 6221,88 грн (у тому числі 774,19 грн винагорода АТО), у квітні 6640,28 грн (у тому числі 1180,65 грн винагорода АТО), у травні 11093,29 грн (у тому числі 280,00 грн винагорода АТО, 5395,50 грн матеріальна допомога), у червні 5895,50 грн (у тому числі 500 грн святкова премія), у липні 5432,79 грн, у серпні 7263,04 грн (у тому числі 560,00 грн винагорода АТО, 1000,00 грн святкова премія), у вересні 6213,32 грн (у тому числі 541,94 грн винагорода АТО), у жовтні 7227,10 грн (у тому числі винагорода АТО 541,94 грн), у листопаді 6690,38 грн, у грудні 9558,20 грн (у тому числі 1544,52 грн винагорода АТО, 1540,00 грн святкова премія);

з січня по грудень 2018 року:

у січні 7600,78 грн, у лютому 8371,38 грн (у тому числі 967,75 грн винагорода АТО), у березні 8312,44 грн (у тому числі 385,71 грн винагорода АТО), у квітні 8060,35 грн (у тому числі 580,65 грн винагорода АТО), у травні 7959,70 грн (у тому числі 480,00 грн винагорода АТО), у червні 7959,10 грн, у липні - 7959,10 грн, у серпні 16918,20 грн (у тому числі 7959,10 матеріальна допомога та 1000,00 грн святкова премія), у вересні 8959,10 грн (у тому числі 1000 грн святкова премія), у жовтні 7959,10 грн, у листопаді 7959,10 грн та у грудні 14577,29 грн (у тому числі 2115,46 грн матеріальна допомога та 4000,00 грн святкова премія);

з січня по травень 2019 року:

у січні 9937,29 грн, у лютому 19964,00 грн (у тому числі 9982,00 грн матеріальна допомога), у березні 10129,00 грн, у квітні 11107,00 грн, у травні 11107,00 грн.

Згідно з довідкою № 9/01-578 від 02.06.2021 позивач з 05.02.2016 по 15.02.2016 перебував на лікарняному (тимчасова непрацездатність), з 22.02.2016 по 07.04.2016 перебував у щорічній основній відпустці та з 03.10.2016 по 16.10.2016 перебував у додатковій відпустці, як учасник бойових дій (арк. спр. 141).

Відповідно до довідкових даних щодо нарахування та виплати винагороди за участь в АТО ОСОБА_1 позивач залучався до участі в АТО за 2016 рік: з 21.01.2016 6 днів, у лютому 10 днів, у березні 0 днів, у квітні 11 днів, у травні 15 днів, у червні 16 днів, у липні 14 днів, у серпні 18 днів, у вересні 16 днів, у жовтні 7 днів, у листопаді 16 днів та в грудні 10 днів, всього 139 днів, та позивачу виплачено винагороду за участь АТО 5497,48 грн (арк. спр. 142, 143). Спірним питання даної справи є правомірність задоволення позовних вимог про стягнення винагороди за безпосередню участь у АТО за період з липня 2015 року по грудень 2016 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку що спірна винагорода невиплачена позивачу за час безпосередньої участі у АТО у повному обсязі, а доводи позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 20 березня 2003 року № 638-VІ «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 638-VІ) встановлено, що антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 638-VІ Міністерство внутрішніх справ України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції органів внутрішніх справ; надає Антитерористичному центру при Службі безпеки України необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичних операцій.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 158 від 04 червня 2014 року «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 01 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

У відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року № 24 (далі - Постанова №24), в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць.

У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень. Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Згідно з пунктом 2 Постанови № 24 військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам виплачуються додаткові винагороди за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Пунктом 3 Постанови № 24 затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1, розмір додаткових винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 2.

Відповідно до пункту 6 Постанови № 24 визнано таким, що втратив чинність, пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» від 4 червня 2014 року № 158 (Офіційний вісник України, 2014 року, № 46, стаття 1211) у частині виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш як 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Наказом Міністерства оборони України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 02 лютого 2015 року № 49, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2015 року за №135/26580, затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Порядок № 49).

Пунктом 4 розділу І Порядку № 49 встановлено, що виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) - наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Згідно з пунктом 6 розділу 1 Порядку № 49 виплата винагород військовослужбовцям здійснюється за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, визначених додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року № 24.

Пунктами 1, 2, 3, 7 розділу II Порядку № 49 передбачено, що військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення. Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень. Винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у п. 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Безпосередня участь у відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою підтверджується журналом бойових дій (журналом ведення оперативної обстановки), бойовим донесенням (підсумковим, терміновим та позатерміновим), рапортом керівника підрозділу, який виконував завдання. Крім того, підтвердними документами є бойовий наказ командира військової частини для виконання поставлених завдань охорони об`єктів (несення служби на блокпостах, звільнення об`єктів, які захоплені, тощо), письмовий наказ командира військової частини, який виконував завдання, запис у книзі прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону про виконання завдань прикордонними нарядами щодо відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), де визначені особовий склад, який залучається до охорони, час, місце, порядок виконання завдань, книга служби нарядів та подій, що відбувалися.

Відтак, винагорода за безпосередню участь в АТО виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах.

Так, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі.

В подальшому, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, Головним управлінням ДСНС України в області видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів цивільного захисту, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

Судом встановлено, що позивача залучено до безпосередньої участі у Антитерористичній операції на території Луганської областей згідно з наказами Першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ з 22.07.2015 по 04.02.2016 (включно), з 16.02.2016 по 21.02.2016 (наказ № 6 від 27.01.2016 «Про відпустки», а наказом № 120 від 29.04.2016 фактично виключено 17.03.2016), по 02.10.2016 (включно за відсутністю даних щодо залучення), з 19.12.2016 по 15.04.2017 (включно), з 03.06.2017 по 23.10.2017 (включно), з 07.11.2017 по 08.01.2018 (включно), 13.01.2018, з 21.01.2018 по 12.02.2018 (описка в році в наказі 48-НО), з 23.02.2018 по 27.03.2018 (включно), з 07.04.2018 по 27.04.2018 (включно).

Суд наголошує, що І відповідач не надав документів, які підтверджують кількість днів залучення до участі в АТО за період з 22.07.2015 по 04.02.2016 (виключено 05.02.2016, наказ № 63 від 03.03.2016, а тому 05.02.2016 не вважається днем залучення), з 16.02.2016 по 20.02.2016 (наказу № 6 від 27.01.2016), та суму виплачену за період залучення.

Проте І відповідач надав довідку без номера та без дати, яка підтверджує кількість днів залучення позивача до участі в АТО та суму, виплачену за період безпосередньої участі в АТО з 21.02.2016 по 19.12.2016 (арк. спр. 142).

Крім того, в довідці без номера та без дати, виданої ІІ відповідачем, позивачу за період з січня 2017 року по травень 2018 року був залучений до участі в АТО на протязі 198 днів та сплачено винагороду за участь в АТО в сумі 7837,35 грн з яких: у 2017 році 600,89 грн (за 152 дні залучення в АТО), у 2018 році 1833,46 грн (за 46 днів залучення в АТО) (арк. спр. 36), що підтверджена довідкою № 01/56 від 25.03.2021 (арк. спр. 57), проте в довідці № 01/62 від 30.03.2021 видану ІІ відповідачем позивач за період з 20.01.2017 по 28.04.2018 був залучений до участі в АТО з метою виконання службових завдань на протязі 197 днів (у грудні 2016 року 4 дні, у 2017 році 148 днів, у 2018 році 45 днів) (арк. спр. 58).

При цьому суд зазначає, що ІІ відповідачем самостійно визначено кількість днів участі позивача в АТО, підтверджуються факт його безпосередньої участі в АТО, надано внутрішні накази про залучення позивача до такої участі, а тому суд дійшов висновку, що позивач приймав участь в АТО у період з 25.12.2016 по 28.04.2018, всього 198 днів.

У вказаний час позивач перебував у районі проведення АТО, оскільки м. Лисичанськ Луганської області (місцезнаходження 9 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області) та м. Рубіжне Луганської області (місцезнаходження Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області) були та є зоною проведення АТО згідно з розпорядженням Кабінет Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачу у період безпосередньої участі в АТО відповідно до Постанови № 24, Порядку № 49, Постанови № 18 та Наказу № 385 мала бути нарахована та виплачена винагорода за весь час безпосередньої участі в антитерористичній операції згідно з наказами Першого заступника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника АТО на території Луганської області) та наказами керівника ГУ ДСНС у Луганській області.

Оскільки матеріали справи не містять доказів безпосередньої участі позивача в АТО у районах проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення), а лише в інших районах (місцях) проведення АТО, тому з 20.01.2016 обчислення винагороди позивачу за участь в АТО повинно здійснюватися з розрахунку 1200,00 грн на місяць.

З урахуванням зазначеного, враховуючи положення Постанови № 18, Наказу № 385, Інструкції, суд приходить до висновку, що обчислення винагороди повинно здійснюватися з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується військовослужбовцям за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі.

Обраховуючи розмір винагороди позивача за безпосередню участь в АТО, суд враховує, що згідно з Інструкцією про виплату грошового забезпечення, індексація та нічні є складовою грошового забезпечення та носить постійний характер, відповідно, має враховуватися під час обчислення суми винагороди, а разові премії до свят та матеріальна допомога носять разовий характер, відповідно, не враховуються при обчисленні суми винагороди за безпосередню участь в АТО.

Таким чином, з урахуванням викладеного, враховуючи накази про залучення позивача до участі в АТО, періоди залучення та розмір винагороди за безпосередню участь в АТО відповідно до відомостей наданих документів з липня 2015 року по грудень 2016 року у 9 державній пожежно-рятувальній частині Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області мав складати (без врахування одноразових виплат):

за 2015 рік: за липень 967,74 грн (3000,00 грн/31 день х 10 днів участі в АТО);

за серпень 3000,00 грн (3000,00 грн/31 день х 31 днів участі в АТО);

за вересень 3000,00 грн (3000,00 грн/30 день х 30 днів участі в АТО);

за жовтень 3093,63 грн (3093,63 грн/31 день х 31 днів участі в АТО);

за листопад 3963,42 грн (3963,42 грн/30 день х 30 днів участі в АТО),

за грудень 3000,00 грн (3000,00 грн/31 день х 31 днів участі в АТО), а всього за 2015 рік 17024,79 грн.

Враховуючи дані довідки (арк. спр. 142, 143):

за січень 2016 року 2535,21 грн (3569,58 грн/ 31 день х 20 днів участі в АТО=2302,95 грн) + (1200 грн/31 день х 6 днів участі в АТО = 232,26 грн);

за лютий 2016 року 413,79 грн (1200,00 грн/29 день х 10 днів участі в АТО),

за березень 2016 року 0,00 грн (перебування у відпустці, наказ №6 від 27.01.2016),

за квітень 2016 року 440,00 грн (1200,00 грн/30 день х 11 днів участі в АТО),

за травень 2016 року 580,65 грн (1200,00 грн/31 день х 15 днів участі в АТО),

за червень 2016 року 640,00 грн (1200,00 грн/ 30 днів х 16 днів участі в АТО),

за липень 2016 року 541,94 грн (1200,00 грн/31 день х 14 днів участі в АТО),

за серпень 2016 року 696,77 грн (1200,00 грн/31 день х 18 днів участі в АТО),

за вересень 2016 року 640,00 грн (1200,00 грн/30 день х 16 днів участі в АТО),

за жовтень 2016 року 270,97 грн (1200,00 грн/31 день х 7 днів участі в АТО);

за листопад 2016 року 640,00 грн (1200,00 грн/30 день х 16 днів участі в АТО);

за грудень 2016 року 387,10 грн (1200,00 грн/31 день х 10 днів участі в АТО), а всього з січня 2016 року по 18.12.2016 7786,43 грн.

З наведених розрахунків за період служби з 22.07.2015 по 18.12.2016, позивач мав право на отримання винагороди за участь в АТО у розмірі 24811,22 грн (17024,79+7786,43)

Першим відповідачем сплачено позивачу винагороду за безпосередню участь в АТО у загальному розмірі 5497,48 грн, тобто позивачу недоплачено 19313,74 грн (24811,22 грн 5497,48 грн).

Крім того, з урахуванням матеріалів справи та встановлених обставин, враховуючи відомості, надані ІІ відповідачем, та довідку за вихідним № 01/62 від 30.03.2021, а також накази про залучення позивача до участі в АТО, розмір винагороди за безпосередню участь в АТО за період роботи з 16.12.2016 по 28.04.2018 у Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області мав складати:

з 19.12.2016 по 31.12.2016 154,84 грн (1200,00 грн/31 день х 4 дні участі в АТО),

за січень 2017 року 619,35 грн (1200 грн/31 день х 16 дні участі в АТО),

за лютий 2017 року 600,00 грн (1200,00 грн/28 днів х 14 дні участі в АТО),

за березень 2017 року 580,65 грн (1200,00 грн/31 днів х 15 дні участі в АТО),

за квітень 2017 року 280,00 грн (1200,00 грн/30 днів х 7 днів участі в АТО),

за травень 2017 року 0,00 грн (відомості відсутні),

за червень 2017 року 560,00 грн (1200,00 грн/30 днів х 14 днів участі в АТО),

за липень 2017 року 541,94 грн (1200,00 грн/31 день х 14 днів участі в АТО),

за серпень 2017 року 541,94 грн (1200,00 грн/ 31 день х 14 дні участі в АТО),

за вересень 2017 року 640,00 грн (1200,00 грн/ 30 днів х 16 днів участі в АТО),

за жовтень 2017 року 464,52 грн (1200,00 грн/31 день х 12 днів участі в АТО),

за листопад 2017 року 440,00 грн (1200,00 грн/30 днів х 11 днів участі в АТО),

за грудень 2017 року 580,65 грн (1200,00 грн/31 день х 15 дні участі в АТО), всього 6003,89 грн;

за січень 2018 року 387,10 грн (1200,00 грн/31 день х 10 днів участі в АТО),

за лютий 2018 року 385,71 грн (1200,00 грн/28 днів х 9 днів участі в АТО),

за березень 2018 року 541,94 грн (1200,00 грн/31 день х 14 днів участі в АТО),

за квітень 2018 року 480,00 грн (1200,00 грн/ 30 днів х 12 днів участі в АТО), всього 1794,75 грн.

З наведених розрахунків, ІІ відповідач повинен був виплатити позивачу винагороду за безпосередню участь в АТО у розмірі 7798,64 грн.

Відповідачем сплачено позивачу винагороду за безпосередню участь в АТО у загальному розмірі 7837,35 грн.

Отже, за розрахунком суду ІІ відповідачем позивачу сплачено винагороду за безпосередню участь в АТО, а тому в цій частині позовних вимог позивача слід відмовити.

Розрахунок суми винагороди за безпосередню участь в АТО у спірному періоді, наведений позивачем у позовній заяві, є відмінним від розрахунку суми такої винагороди, здійсненого судом, оскільки представником позивача під час розрахунку не враховано всіх відомостей наявних у справі та неправильно визначено кількість днів, коли позивач був залучений до безпосередньої участі в АТО, а тому зроблено неправильний арифметичний розрахунок суми винагороди за безпосередню участь в АТО, без врахуванням періоду фактичного залучення, перебування позивача на лікарняному та у відпустках.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову та стягнення з І відповідача на користь позивача винагороду за безпосередню участь в АТО в сумі 19313,74 грн, в іншій частині вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу 9 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі № 360/944/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2021 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін

І.Д. Компанієць