Справа № 160/12935/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукове-виробниче підприємство «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» про застосування заходів реагування, -
ВСТАНОВИВ:
30 липня 2021 року Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулась до Дніпропетровського окружного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА», в якому позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 року позовну заяву Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
04.10.2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) та зазначив, що застосування заходів реагування вже встановлюється в іншій справі, що перебуває в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду та вважає, що звернення Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» є зловживанням контролюючими органом своїми правами та тиском на ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 року в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» про зупинення провадження у справі - відмовлено.
22.10.2021 року від відповідача надійшло до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому відповідач просив суд долучити Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 по справі № 160/9767/21 та докази, які були подані разом з адміністративним позовом ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» по справі № 160/9767/21, на підставі яких було прийнято рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/9767/21 від 25.08.2021 року.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу, затверджене наказом Державної екологічної інспекції України від 02.02.2021 № 62 та наказу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградські області) № 381 від 15.03.2021 р., в період з 14.04.2021 року по 27.04.2021 року було здійснено планову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. За результатами зазначеної перевірки позивачем був складений Акт № 132/2.3-2.5-7/21 від 27.04.2021 р.
Також перевіркою встановлено, що у матеріалах інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря обліковуються не всі джерела утворення викидів та джерела викидів, що є в наявності на підприємстві. Вищезазначені документи не відповідають фактичному стану підприємства за переліком обладнання, що експлуатується.
Згідно акту перевірки, у вищезазначених документах не обліковані: 3 парових котли на газу.
06.05.2021 року позивач направив на поштову адресу відповідача Зауваження до Акту.
06.05.2021 року на підставі висновків акту перевірки був виданий Припис № 132/2.3-2.5-7/21 про усунення виявлених в результаті перевірки порушень (15 пунктів).
Так, звертаючись до суду з позовом, позивач в якості підстав позовних вимог зазначив провадження планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки впливу на довкілля, без здійснення такої оцінки та отримання рішення про провадження планової діяльності або систематичні порушення у сфері оцінки впливу на довкілля, що не можуть бути усунені з технічних, економічних або інших причин.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно положень статті 10 Закону України Про охорону атмосферного повітря від 16 жовтня 1992 року №2707-XII (далі - Закон №2707-XII), підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані:
- здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо;
- вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів;
- забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;
- здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.
Для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Відповідно до статті 11 Закону №2707-XII:
- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення;
- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Відповідно до статті 12 Закону №2707-XII, господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
З 5 травня 2017 року, дня офіційного опублікування, набрало чинності Положення про Державну екологічну інспекцію України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275 (далі - Положення №275).
Відповідно до Положення №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 7 Положення №275 встановлено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №275, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з ст. 1, ч. 5, ч.11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності державний нагляд (контроль)», діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.
Згідно з ч. 1 статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Частиною 6 ст. 7 Закону від 05.04.2007 № 877-V визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості:
- дату складення акту;
- тип заходу (плановий або позаплановий);
- форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);
- предмет державного нагляду (контролю);
- найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Згідно з ч. 7 ст. 7 Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
За результатами перевірки складено акт від 27.04.2021 року № 132/2.3-2.5-7/21.
Перевіркою встановлено порушення ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» природоохоронного законодавства, а саме:
п. 3: абз. 10 частина 1 ст. 10 Закону України № 2707; ч. 5,6 ст. 11 ЗУ № 2707; п. 2 Порядку, затвердженого II КМУ № 1780; наказ Мінприроди № 309: В ході проведення перевірки перевірки виявлено необліковане в матеріалах інвентаризації джерело утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на яке відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; місце перекачки відходів промивання та очищення рідких з ємності об`ємом 75м3. Враховуючи вищенаведене, обсяги викидів від вищезазначеного джерела утворення викидів необліковано у матеріалах інвентаризації викидів та не приховано у діючому дозволі на викиди. В зв`язку з цим, на вищезазначене джерело утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;
п. 4: абз. 10 ч. 1 ст. 10 ЗУ №2707; п. 2 Порядку, затвердженого ПКМУ №1780; наказ Мінприроди №309: Порушується порядок здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря;
п. 5: абз. 2 п. 5 Порядку, затвердженого ПКМУ № 1655; п. 1 наказу Держстату № 124: Статистична звітність за формою 2-ТП (повітря) підприємством складається не в повному обсязі;
п. 6: абз. 3 ч. 1 ст. 11 ЗУ № 877: приготування реактивів для всіх лабораторій, а також контроль якості сировини та готової продукції здійснюється в лабораторії відділу технічного контролю. Згідно Звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин для приготування реактивів, аналіз води, сировини та готової продукції використовують наступні хімічні речовини: спирт етиловий, ацетон, гексан, хлороформ, дихлорметан, кислота сірчана, кислота соляна, формалін, їдкий натр. Інформацію щодо здійснення лабораторного контролю якості сировини та готової продукції на розгляд не представлено;
п. 7: абз. 7 ч. 1 ст.10, 29 ЗУ № 2707, ДСТУ 4276:2004, ДСТУ 4277:2004: протоколи контролю лабораторних засобів на вміст забруднюючих речовин в відпрацьованих газах не оформлені у відповідності вимогам НД;
п.8: п. 4 ч. 1 ст. 44ВКУ: не в повному обсязі вжито заходи попередження забруднення зливової поверхні території;
п. 9: ст. 32 Закон України «Про відходи»: під час діяльності підприємства утворюється фільтрат від біомаси. Відходи фільтрату біомаси передається на підставі Договору № 277 від 20.08.2020 року на надання послуг у сфері поводження з відходами збирання, перевезення, зберігання з послідуючою утилізацією відходів екологічно безпечним способом, укладений з ПП «Спецекологія». Ліцензія ПП «Спецекологія» видана Міністерством екології та природних ресурсів України від 19.11.2015 року №441 на вид господарської діяльності: поводження з небезпечними відходами за переліком, що визначається Кабінетом Міністерства України. Відповідно до реєстру ліцензіатів наказом від 18.02.2021 № 126 «Про анулювання ліцензії» ПП «Спецекологія» анульовано ліцензію на поводження з небезпечними відходами. Відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 року справа № 160/5542/21 для наказу про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами зупинена. В ході перевірки на розгляд надано акти виконаних робіт за 2020-2021 роки, у тому числі акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 від 28.02.2021, № ОУ-0000004 від 31.03.2021. Таким чином, ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» передавало відходи фільтрат від біомаси, ПП «Спецекологія» без ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.
Відповідно до положень ст.202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та Положення про Державну екологічну інспекцію в АРК, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 року №312, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеної в період з 14.04.2021 року по 27.04.2021 року на ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНИ», позивачем винесено припис від 06.05.2021 року № 132/2.3-2.5-7/21, яким відповідачу було приписано:
1. Розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів. Термін виконання: 01.08.2021. Обґрунтування: ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
2. Отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням всіх джерел викидів. Термін виконання: 01.08.2021. Обґрунтування: ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
3. Не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел утворення викидів забруднюючих речовин без наявності дозволу на викиди. Термін виконання: 06.05.2021. Обґрунтування: ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
5. Виробничу діяльність здійснювати за наявності звіту з оцінки впливу на довкілля та висновку з оцінки впливу на довкілля. Термін виконання: 06.05.2021. Обґрунтування: ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», ст. 3,17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
6. Забезпечити складання статистичної звітності по формі 2-ТП (повітря) в повному обсязі з урахуванням обсягів викидів від неврахованих у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди джерел утворення викидів. Термін виконання: 01.08.2021. Обґрунтування: ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
7. Надати на розгляд до Держкоінспекції Придніпровського округу інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки в повному обсязі. Термін виконання: 24.05.2021. Обґрунтування: ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст 202 Закону України «Про охорону навколишнього середовища».
8. Надати до Держкоінспекції Придніпровського округу інформацію щодо місць остаточної утилізації відходів промивання та очищення рідких (фільтрат від біомаси). Термін виконання: 24.05.2021. Обґрунтування: ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст 202 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», ст. 32 Закону України «Про відходи».
9. Забезпечити оформлення протоколів результатів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах пересувних джерел викидів у відповідності вимогам НД. Термін виконання: 01.08.2021. Обґрунтування: ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ДСТУ 4276:2004, ДСТУ 4277:2004.
10. Вжити заходи щодо попередження забруднення зливової поверхні території підприємства. Термін виконання: 01.08.2021. Обґрунтування: ст. 46, 96, 98 Водного Кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 164 Земельного Кодексу України.
11. Забезпечити збирання, очищення та відведення зливових стоків з території підприємства в повному обсязі у відповідності до вимог законодавства. Термін виконання 01.08.2021. Обґрунтування: ст. 44, 70, 105 Водного Кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 164 Земельного Кодексу України.
12. Запровадити контроль за якістю та кількістю стічних (зливових) вод на території підприємства. Термін виконання 01.08.2021. Обґрунтування: ст. 44 Водного Кодексу України.
13. Передачу відходів промивання та очищення рідких (фільтрат від біомаси) здійснювати організаціями, які мають відповідні ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами. Термін виконання 01.06.2021. Обґрунтування: ст. 17, 31, 32, 33, 34 Закону України «Про відходи».
14. Забезпечити заходи для максимальної утилізації відходів промивання та очищення рідких (фільтрат від біомаси) у відповідності до вимог законодавства. Термін виконання 01.06.2021. Обґрунтування: ст. 17, 31, 32, 33, 34 Закону України «Про відходи».
15. Операції поводження з відходами здійснювати відповідно до вимог чинного законодавства. Термін виконання 06.05.2021. Обґрунтування: ст. 32 Закону України «Про відходи».
Як вбачається з матеріалів справи, не погоджуючись із зазначеним приписом, ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» звернулося до суду з позовом до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправним та скасування припису № 132/2.3-2.5-7/21 від 06 травня 2021 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року від 25.08.2021 року, яке набрало законної сили, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправним та скасування припису № 132/2.3-2.5-7/21 від 06 травня 2021 року було задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області № 132/2.3-2.5-7/21 від 06 травня 2021 року.

Встановлено, що актом перевірки № 132/2.3-2.5-7/21 від 27.04.2021 року було встановлено низку порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Між тим, зі змісту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року по справі № 160/9767/21 слідує, що: «інвентаризація викидів забруднюючих речовин та дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря проведено на проектну потужність виробництва - 216 т/рік біомаси бета-каротину та 240 т/рік каротиномісних продуктів, а фактичний випуск продукції за 2018 - 2021 рр. по біомасі бета-каротину перевищує закладені в проекті показники, то в даному випадку має місце невідповідність обсягу фактичних викидів нормативному викиду, закладеному у дозволі (фактичний обсяг перевищує нормативний), що свідчить про порушення законодавства.

Позивач, не погодившись з даним твердженням відповідача, зазначив, що Специфіка діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» полягає в неможливості точно пов`язати кількість продукції з кількістю викидів, які утворюються в процесі її виготовлення. Вказане пов`язується із тим, що навіть, умовно, при однакових затратах сировини виходить різна кількість продукції як в меншу, так і більшу сторону. В процесі отримання продукції приймає участь живий мікроорганізм, на зростання і активність якого, а відповідно і на кількість і якість продукту, впливають сукупно різні фактори (сировина, температура, повітря, волога, тиск селекція, поживне середовище, тривалість вирощування тощо). Сам мікроорганізм має властивість до природної мутації. Таким чином, неможливо отримувати в процесі біосинтезу постійно точно заплановану кількість продукції, оскільки мова йде не про хімічний синтез, а про роботу з живим організмом. Відповідно до довідки №108/12 від 30.04.2021 року, з 2014 року ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» досягло потужності, при якій кожна із 3 груп ферментів (по 4 виробничих та по 4 посівних фермента в кожній групі - загалом 12 робочих та 12 посівних ферментів) раз на 3 дні завершує свій цикл. З такою потужністю позивач працює і зараз, і немає технічної можливості її перевищити.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» не придбавало додаткові потужності, не збільшувало графік виробництва, тобто не вчиняло жодних дій, спрямованих на збільшення потужності виробництва. В залежності від комбінацій усіх факторів, що описані позивачем в позовній заяві, останній має різні виробничі результати з року в рік, які можуть істотно різнитись, проте коливаються в межах проектної потужності виробництва.

З приводу п.п. 1, 2, 3, 4, 6 Припису, суд зазначає, що підпунктом 9 пункту 6 Положення про Державну екологічну інспекцію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275 визначено, що Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право здійснювати відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод лляльних, баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об`єктах, що обстежуються; вимірювання показників складу та властивостей викидів пересувних джерел забруднення атмосферного повітря та екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного і дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання.

При цьому, ані Акт, ані Припис, складені за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, не містять відомостей про інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів саме об`єктів, щодо яких приписано розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів; отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням всіх джерел викидів та ін.»

Отже, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, в тому числі результати лабораторних досліджень, які б підтверджували правомірність вимоги п. 1 Припису, що дає підстави вважати, що під час господарської діяльності ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» не допускається невідповідність обсягу фактичних викидів нормативному викиду, закладеному у дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до інформації, зазначеної на стор. 27 Інвентаризації забруднюючих речовин в атмосферу на підприємстві ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» (далі - Інвентаризація), в котельні встановлені котел паровий Е-2,5-0,9-ГМ (Э) УХЛ 4 №1, номінальною паропродуктивністю 2,5 т/год, котел паровий Е-2,5-0,9-ГМ (Э) УХЛ 4 №2, номінальною паропродуктивністю 2,5 т/год, котел паровий Е-1,0-0,9Г-3 (Э) УХЛ 4 №3, номінальною паропродуктивністю 1,0 т/год, що призначені для забезпечення технологічних потреб виробництва, опалення та гарячого водопостачання адміністративно-побутових приміщень.

Для забезпечення нормальних мікрокліматичних умов роботи в котельні, приміщення котельні обладнане 13 дефлекторами, через які в атмосферне повітря забруднюючі речовини не виділяються, лише гаряче повітря.

В Додатку 1 до Інвентаризації котли парові Е-2,5-0,9-ГМ(Э)УХЛ 4 та котел паровий Е-1,0-0,9Г-3(Э)УХЛ 4 відображено в графі 4 «Джерело утворення забруднюючої речовини» та відображено концентрацію забруднюючої речовини, у відповідності до вимог Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 р. № 7.

Отже, ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» оформило використання парових котлів у своїй діяльності відповідно до чинного законодавства України.

З огляду на викладене, судом першої інстанції в іншій адміністративній справі №160/9767/21 було встановлено незаконність та необґрунтованість припису № 132/2.3-2.5-7/21 від 06.05.2021.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що фактично викладені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про повне зупинення виробництва (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якої здійснюється виробництво біомаси бета-каротину та каротиновмісних продуктів Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» (51650, Дніпропетровська обл., смт. Дніпровське, вул. Київська, буд. 10А, ) до повного усунення порушень.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Позивачем під час судового розгляду не доведено наявність будь-яких підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Посилання позивача на акт перевірки № 132/2.3-2.5-7/21 від 27.04.2021 року, яким підтверджені порушення відповідачем норм чинного законодавства, спростовуються рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року у справі №160/9767/21, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивач не надав суду належних та достатніх доказів, які би підтверджували наявність у відповідача вказаних в акті перевірки джерел забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а також факт здійснення останнім викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим позовні вимоги Державної екологічної інспекції Придніпровського округу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеного, виходячи із аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвокату за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень; відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виключно адвокатам; заявлена до стягнення сума витрат має бути співмірною з наданими послугами, обґрунтованою та пропорційною до предмета спору, ці витрати мають бути пов`язаними з розглядом справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі № 816/416/18.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку погодинної вартості правової допомоги є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі 200/14113/18-а зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Під час визначення суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.134 КАС України).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії Договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 28.04.2021р., акту № 1 прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2021 р. до Договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 28.04.2021р., рахунку № 1 від 01.10.2021 р., та разом з написанням відзиву на позовну заяву надавав до суду засвідчені належним чином копії даних документів.

Так, у зв`язку з судовим розглядом справи № 160/12935/21 позивач поніс судові витрати на загальну суму 8000,00 грн., що складається з 5 000,00 грн. за складання тексту відзиву на позовну заяву по справі № 160/12935/21 за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу до ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» про застосування заходів реагування, та 3 000,00 грн. за написання клопотання про зупинення провадження по справі №160/12935/21 за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до ТОВ «НВП «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» про застосування заходів реагування.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи відповідача, враховуючи складність розгляду саме цієї справи, заявлені позовні вимоги та їх співвідношення із заявленим розміром судових витрат, суд вважає заявлений представником позивача розмір витрат на правову допомогу неспівмірний зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та потребує стягнення з Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) в розмірі 2000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» () про застосування заходів реагування - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЛАЙКОРЕД УКРАЇНА» () судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) ().

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник