Справа № 120/3660/21-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 листопада 2021 р. Справа № 120/3660/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Воронюк В.В.

представника позивача: Кирилюк Г.С.

представника відповідачів: Лозінської І.А.

представників Головного управління ДПС у Вінницькій області: Кучер О.В., Зинки Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд"

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області; Державної податкової служби України

про: визнання протиправними дій та податкового повідомлення - рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" до Головного управління ДПС у Вінницькій області; Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та податкового повідомлення - рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 07.04.2020 відповідачем сформоване податкове повідомлення-рішення № із земельного податку на суму 2 582 449,07 грн, на підставі акта про проведення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства №561/05-05/04747948 від 17.02.2020.

Позивач вважає, що твердження контролюючого органу про наявність боргу/податкових зобов`язань не відповідає дійсності, суперечить чинному законодавству, а відповідні облікові записи підлягають скасуванню, призводять до штучного формування поточного податкового боргу, і як наслідок порушують права та законні інтереси ПрАТ "Укргазбуд".

Крім того, в акті № 561/05-05/04747948 від 17.02.2020 відповідачем зазначено, що листом Вінницького управління ГУ ДПС у Вінницькій області від 25.10.2019 № 1274/02-32-50-04 до перевірки надано копії документів по платі за землю, відповідно до яких встановлено, що платником БМУ № 2 ПАТ "Укргазбуд" використовувалась земельна ділянка за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 43, що підтверджено Державним актом на право користування землею серії Б №000724 від 1982 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 37. Дані з вищезазначеного акта не можуть бути підставою для розрахунку податку на землю, тому що такий виданий ще в СРСР фактично на третю особу, тому не може встановити зареєстроване право на користування землею з метою оподаткування.

Позивач вказує, що приймаючи податкове повідомлення рішення про визначення грошового зобов`язання з земельного податку за 2016-2019 роки, відповідачем неправомірно взято за основу дані нормативної грошової оцінки земельної ділянки, які надані без проведення уповноваженим органом такої оцінки, а в якості бази оподаткування використано дані, які не є даними Державного земельного кадастру.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомлення-рішенням, 19.10.2020 позивачем подано скаргу до ДПС України.

Рішенням про результати розгляду скарги ДПС України від 12.03.2021 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення. При цьому, позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до п.56.8 ст. 56 ПК України (далі - ПК України) контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Також, керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків (п. 56.9 ст. 56 ПК України).

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Оскільки жодного листа чи повідомлення про продовження строків розгляду скарги, у відповідності до положень ПК України, позивач не отримував, подана скарга вважається задоволено.

Вважаючи незаконним нарахування податкового зобов`язання, позивач звернувся до суду із позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.04.2020.

Крім того, не погоджуючись із результатами розгляду скарги, позивач просить визнати її задоволеною.

Ухвалою суду від 26.04.2021 позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу 10-денний строк для усунення недоліків, шляхом приведення у відповідність змісту позовних вимог із суб`єктним складом сторони відповідача та надання суду доказів сплати судового збору за заявленими вимогами в розмірі 24 970,00 грн.

21.05.2021 на виконання вимог зазначеної ухвали, позивачем подано до суду уточнення до позовної заяви, в якій другим відповідачем визначено - ДПС України. Крім того, позивачем подано клопотання про поновлення строків подання матеріалів на усунення недоліків із аргументацією причин такого пропуску.

Ухвалою суду від 26.05.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 23.06.2021 о 13:00 год. Установлено строк на подання заяв по суті.

24.06.2021 на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує щодо задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

Головним управлінням ДПС України 15.11.2019 вперше проведена позапланова невиїзна документальна перевірка БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" з питань достовірності, повноти нарахування та сплати земельного податку, орендної плати за ділянки різних категорій за період діяльності з 01.10.2016 року по 30.09.2019, про що складено акт від 17.02.2020 №561/05-05/04747948.

За результатами перевірки встановлено порушення податкового законодавства, а саме пп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270, п. 271.1.1 п. 271.1, п. 271.2 ст. 271, п. 274.2 ст. 274 ПК України, із змінами та доповненнями, в результаті чого платником БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" занижено суму земельного податку в розмірі 3 524 938,60 грн, в т.ч. за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 на суму 278 431,17 грн, за 2017 рік на суму 1 180 548,17 грн, за 2018 рік на суму 1 180 548,17 грн, за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 на суму 885 411,09 грн.

За податковою адресою БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" було направлено письмове повідомлення про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки від 15.11.2019 №819, копію наказу від 15.11.2019 за №2069 та акта перевірки, які повернулись неврученими з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Керівник БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд", відповідальна за фінансово-господарську діяльність, ОСОБА_1 , для надання всіх необхідних бухгалтерських документів та пояснень до податкового органу не з`явилась.

Так, з огляду на виявлені порушення відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.04.2020 за № на загальну суму 2 582 449,07 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями 2 065 959,26 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 516 489,81 грн, яке було направлено платнику 07.04.2020 поштовим зв`язком з повідомленням про вручення та повернулося неврученим 08.05.2020 "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 42.5 ст. 42 ПК України податкове повідомлення-рішення від 07.04.2020 року № вважається належним чином врученим 08.05.2020.

Щодо нарахування вказаного податку, відповідач зазначає, що за період з 01.10.2016 по 30.09.2019 платником БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" задекларовано земельного податку в сумі 95 067,45 грн. При цьому, позивачем самостійно в податковій декларації з плати за землю визначено документи, що підтверджують право користування земельною ділянкою у розмірі 1,9 га за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 43, на підставі Державного акта на право користування землею від 03.12.1982 серії Б №000724 (виданого Вінницькою районною радою народних депутатів пересувній механізованій колоні тресту "Укрзахіднафтогазбуд" для будівництва інвентарної піонерної виробничої бази механізованої колони і відділу робітничого постачання), кадастровий номер земельної ділянки 334, як передбачено пп. 16.1.3, пп. 16.1.7 ст. 16 ПК України.

Проведеною перевіркою, на підставі відомостей про наявність земельних ділянок, листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, листа Вінницького управління ГУ ДПС у Вінницькій області, Державного акта на право користування землею, реєстраційної картки кадастрового обліку юридичних осіб, що користуються земельними ділянками у м. Вінниці, інших документів встановлено заниження суб`єктом господарювання земельного податку всього в сумі 3 524 938,60 грн, в т.ч. за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 на суму 278 431,17 грн, за 2017 рік на суму 1 180 548,17 грн, за 2018 рік на суму 1 180 548,17 грн, за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 на суму 885 411,09 грн, чим порушено пп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270, пп. 271.1.1 п. 271.1, п. 271.2 ст. 271, п. 274.2 ст. 274 ПК України.

Заниження платником земельного податку в періоді, що перевірявся, виникло внаслідок порушень у визначенні нормативно-грошової оцінки 1 кв.м. земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів індексації, а також внаслідок порушень у визначенні ставки оподаткування у періоді, охопленому перевіркою.

Платником було застосовано в періоді, що перевірявся, ставку оподаткування 1%, а також застосовано нормативну грошову оцінку одиниці площі земельної ділянки (з урахуванням коефіцієнта індексації) в сумі: за 2016 рік 83,205 грн. за 2017-2019 рр. 88,198 грн.

Перевіркою застосовано нормативну грошову оцінку 1 кв.м. землі згідно з рішенням Вінницької міської ради №1332 від 21.06.2013 (без урахування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель) за період, що перевірявся, в розмірі 280,28 грн, з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативна грошова оцінка 1 кв.м. землі становить в 2016 році 501,65 грн, в 2017-2019 роки 531,75 грн. Інформація стосовно нормативної грошової оцінки земельної ділянки, застосована відповідно до рішення Вінницької міської ради №1332 від 21.06.2013 без урахування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель.

Також, повідомлено, що слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у Вінницькій області триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 за фактом ухилення службовими особами БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" від сплати земельного податку в сумі 3 525 938,60 грн за період 2016-2019 рр. з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 212 КК України.

Одночасно із відзивом на позовну заяву подано клопотання про заміну відповідача правонаступником.

24.06.2021 на адресу суду від представника ДПС України надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує щодо задоволення заявлених вимог. Мотивуючи поданий відзив вказує, що підрозділ 10 розділу XX ПК України доповнено пунктом 52-8 згідно із Законом № 540-ІХ від 30.03.2020 (в редакції Закону № 591-ІХ від 13.05.2020), відповідно до якого тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СOVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених: статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СOVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

Враховуючи наведені приписи п. 52-8 підрозділу 10 розділу XX ПК України, ДПС України не вбачає порушення строку розгляду скарги позивача.

Ухвалою суду від 31.08.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання представника Головного управління ДПС у Вінницькій області про заміну відповідача правонаступником задоволено. Замінено відповідача у справі - Головне управління ДПС у Вінницькій області () його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, (код ЄДРПОУ ВП 44069150).

06.09.2021 на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, до якої долучено клопотання про передачу справи до Окружного адміністративного суду міста Києва.

07.10.2021 на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшло клопотання про витребування у Вінницького міського суду Вінницької області належним чином засвідченої копії вироку від 15.07.2021 у справі №127/2568/21.

Ухвалою суду від 07.10.2021 уточнену позовну заяву, що зареєстрована 06.09.2021 за вх. №55305, повернуто заявнику без розгляду.

07.10.2021 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання позивача про передачу справи.

Ухвалою суду від 07.10.2021 клопотання представника Головного управління ДПС у Вінницькій області задоволено частково. Долучено до матеріалів справи копію вироку Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/2568/21 від 15.07.2021.

Також, закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 26.10.2021 о 15:00 год.

26.10.2021 судовий розгляд справи відкладено на 17.11.2021 в зв`язу з відсутністю відомостей про належне повідомлення позивача.

Ухвалою суду від 12.11.2021 клопотання позивача про розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду за допомогою системи "EasyCon" - задоволено. Допущено участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду за допомогою системи "EasyCon".

В судовому засіданні 17.11.2021 представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представники відповідачів, в свою чергу, щодо позовних вимог заперечували та просили відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши докази та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство "Укргазбуд" (ПАТ "Укргазбуд") є юридичною особою і правонаступником АТФ "Укргазбуд" та ПАТ "Укргазбуд".

ПАТ "Укргазбуд" у своєму складі має відокремлені підрозділи - управління, які не є самостійними юридичними особами, проте самостійно проводять свою господарську діяльність в різних регіонах, зокрема, таким структурним підрозділом є БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд", що знаходиться за адресою: вул. Гонти, буд. 43, м. Вінниця, 21100.

Вказаний структурний підрозділ використовував земельну ділянку за адресою: вул. Гонти, буд. 43, м. Вінниця, 21100.

В період з 23.12.2019 по 17.02.2020 посадовими особами Головного управління ДПС у Вінницькій області, відповідно до ст. 20, пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України проведена позапланова невиїзна документальна перевірка БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" з питань достовірності, повноти нарахування та сплати земельного податку, орендної плати за ділянки різних категорій за період діяльності з 01.10.2016 по 30.09.2019, на підставі наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 15.11.2019 №2069. Податковою адресою та фактичним місцезнаходження БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" є: 21100, м. Вінниця, вул. Гонти, буд. 43.

Головним управлінням ДПС у Вінницькій області за податковою адресою БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" було направлено письмове повідомлення про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки від 15.11.2019 №819 та копію наказу за №2069 від 15.11.2019, які повернулись неврученими 21.12.2019, з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Керівник БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд", відповідальна за фінансово-господарську діяльність, ОСОБА_1 для надання всіх необхідних бухгалтерських документів та пояснень до податкового органу не з`явилась.

Документальна перевірка БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" з питань достовірності, повноти нарахування та сплати земельного податку, орендної плати за ділянки різних категорій проводилася вперше.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 17.02.2020 за №561/05-05/04747948 з питань достовірності, повноти нарахування та сплати земельного податку, орендної плати за ділянки різних категорій за період діяльності з 01.10.2016 по 30.09.2019 (т. 1 а.с. 164-169), яким встановлено порушення податкового законодавства, а саме:

- пп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270, п. 271.1.1 п. 271.1, п. 271.2 ст. 271, п. 274.2 ст. 274 ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ, із змінами та доповненнями, в результаті чого платником БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" занижено суму земельного податку в розмірі 3 524 938,60 грн, в т.ч. за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 на суму 278 431,17 грн, за 2017 рік на суму 1 180 548,17 грн, за 2018 рік на суму 1 180 548,17 грн, за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 на суму 885 411,09 грн.

Акт перевірки був направлений платнику поштовим відправленням з повідомленням про вручення та повернувся неврученим 23.03.2020 з відміткою: "за закінченням терміну зберігання": (т. 1 а.с. 206-207).

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.04.2020 за № на загальну суму 2 582 449,07 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями 2 065 959,26 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 516 489,81 грн (т. 1 а.с. 161-162). яке було направлено платнику 07.04.2020 поштовим зв`язком з повідомленням про вручення. Вказане відправлення повернулося неврученим 08.05.2020 з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до Держаної податкової служби України в адміністративному порядку, шляхом подання скарги (т. 1 а.с. 37-44).

За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України було прийнято рішення від 12.03.2021 №5660/6/99-00-06-03-02-06, яким податкове повідомлення-рішення від 07.04.2020 за № залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення (т. 1 а.с. 27-29). Вказане рішення направлено скаржнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення (т. 1 а.с. 30).

Вважаючи незаконним нарахування, з метою скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області за № від 07.04.2020 та визнання задоволеною скарги Державної податкової служби України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно п. п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пунктом "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно ст. 270 ПК України, об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Як встановлено судом, за період з 01.10.2016 по 30.09.2019 платником БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" задекларовано земельного податку на суму 95 067,45 грн, що підтверджується податковими деклараціями з плати на землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016-2019 року (т. 1 а.с. 191-202).

При цьому, позивачем самостійно в податкових деклараціях з плати за землю визначено документи, що підтверджують право користування земельною ділянкою у розмірі 1,9 га за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 43 на підставі Державного акта на право користування землею від 03.12.1982 серії Б №000724, який виданий Виконавчим комітетом Вінницької районної ради народних депутатів пересувній механізованій колоні тресту "Укрзахіднафтогазбуд" для будівництва інвентарної піонерної виробничої бази механізованої колони і відділу робітничого постачання), кадастровий номер земельної ділянки 334, як передбачено пп. 16.1.3, пп.16.1.7 статті 16 ПК України.

Проведеною перевіркою повноти нарахування земельного податку за період з 01.10.2016 по 30.09.2019 на підставі відомостей про наявність земельних ділянок, листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, листа Вінницького управління ГУ ДПС у Вінницькій області, Державного акта на право користування землею, реєстраційної картки кадастрового обліку юридичних осіб, що користуються земельними ділянками у м. Вінниці, інших документів встановлено заниження суб`єктом господарювання земельного податку всього в сумі 3 524 938,60 грн, в т.ч. за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 на суму 278 431,17 грн, за 2017 рік на суму 1 180 548,17 грн, за 2018 рік на суму 1 180 548,17 грн, за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 на суму 885 411,09 грн, чим порушено пп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270, пп. 271.1.1 п. 271.1, п. 271.2 ст. 271, п. 274.2 ст. 274 ПК України.

Судом встановлено, що заниження платником земельного податку в перевіряємий період, виникло внаслідок порушень у визначені нормативно-грошової оцінки 1 кв.м. земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів індексації, а також внаслідок порушень у визначені ставки оподаткування у періоді, охопленому перевіркою.

Так, позивачем було застосовано ставку оподаткування 1%, а також застосовано нормативну грошову оцінку одиниці площі земельної ділянки (з урахуванням коефіцієнта індексації) в сумі: за 2016 рік 83,205 грн, за 2017-2019 рр. 88,198 грн.

Натомість перевіркою застосовано нормативну грошову оцінку 1 кв.м. землі згідно з рішенням Вінницької міської ради №1332 від 21.06.2013 (без урахування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель) за період, що перевірявся, в розмірі 280,28 грн, з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативна грошова оцінка 1 кв.м. землі становить в 2016 році 501,65 грн, в 2017-2019 рр. 531,75 грн.

Інформація стосовно нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 43, станом на 01.01.2014 (відповідно до рішення Вінницької міської ради №1332 від 21.06.2013 без урахування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель), надана листом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 02.08.2019 року №612/409-19-0.21.

Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; (пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України).

Згідно з п. 286.1 ст. 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 271.2 ст. 271ПК України).

Відповідно до ст. 15, ст. 18 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка, яка на підставі рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування може проводитися з періодичністю не рідше ніж один раз на 5-7 років для земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, а також земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів.

Отже, для цілей визначення розміру бази оподаткування для земельного податку використовується величина нормативної грошової оцінки земельних ділянок з урахуванням коефіцієнтів індексації, визначених відповідно до порядку, встановленого розділом XII ПК України (пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України).

Рішенням Вінницької міської ради від 21.06.2013 за №1332 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Вінниця. Встановлено середню (базову) вартість 1 кв.м. земель міста - 290,80 грн/кв.м (т. 1 а.с. 187-188).

На запит ГУ ДФС у Вінницькій області до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 25.07.2019 за №21996/9/02-32-14-15 щодо надання інформації про нормативну грошову оцінку 1 кв.м. земельної ділянки платника БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 43 надано відповідь від 02.08.2019 за №612/409-19-0.21, відповідно до якої нормативна грошова оцінка вказаної вище земельної ділянки площею на 1 кв.м. за 2014 рік (станом на 01.01.2014 р) складала 280,28 грн (т. 1 а.с. 185-186).

Відповідно до п. 289.2. ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Державна служби України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 11.01.2018 за №6-28-0.22-244/2-18 повідомила коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель, які становлять: 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища та багаторічні насадження), 2016 - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06.

Внаслідок зазначеного, перевіркою застосовано нормативну грошову оцінку 1 кв.м. земельної ділянки, що використовувалась платником БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 43 згідно з рішенням Вінницької міської ради №1332 від 21.06.2013 та з врахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за період, що перевірявся, які застосовуються кумулятивно в залежності від дати проведення нормативної грошової оцінки земель (з 2014 року).

Відповідно до вимог статті 274 ПК України та згідно з рішеннями Вінницької міської ради від 24.06.2016 №302 та від 23.06.2017 №774 "Про внесення змін до рішення міської ради від 23.01.2015 за №1984 "Про встановлення місцевих податків і зборів та затвердження порядків їх справляння" (т. 1 а.с. 189-190), ставка податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності), встановлюється:

- з 01.01.2016 у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, в частині територій, які використовуються для здійснення виробничої діяльності. Для інших територій, в т.ч. які зайняті будівлями промисловості та в яких не здійснюється виробнича діяльність ставка земельного податку встановлюється у розмірі 12% від їх нормативно-грошової оцінки;

- з 01.01.2017 у розмірі 12% від їх нормативної грошової оцінки.

Внаслідок зазначеного, перевіркою застосовано наступні ставки оподаткування земельного податку відповідно до вимог чинного законодавства: в періоді 2016 року - ставка 12 %; в періоді 2017, 2018, 9 місяців 2019 року - ставка 12%.

Згідно з приписами п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 ПК України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. При поданні першої декларації разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Так, розмір земельного податку, визначеного перевіркою за період з 01.10.2016 по 30.09.2019 (за період користування), становить 3 620 006,05 грн, в тому числі:

- з 01.10.2016 по 31.12.2016 - 285 940,44 грн;

- з 01.01.2017 по 31.12.2017 - 1 212 387,50 грн;

- з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 1 212 387,50 грн;

- з 01.01.2019 по 30.06.2019 - 909 290,61 грн.

Окрім того, як зазначалося вище, відповідно до підпункту 270.1.1 пункту 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України, об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п. 7 розділу X Перехідних положень ЗК України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше чинним законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Пунктом 1 статті 92 ЗК України визначено право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яке перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації (ч. 3 ст. 142 ЗК України).

Згідно з п. 6 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. (Положення пункту 6 Розділу X щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою визнано таким, що не відповідає Конституції України згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005).

Однак, документів стосовно відмови від вищезазначеної земельної ділянки, що перебуває у користуванні БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" позивачем надано не було.

Із документів, що містяться в матеріалах справи, а саме самостійно поданих декларацій БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" користується земельною ділянкою у розмірі 1,9 га за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 43, на підставі Державного акта на право користування землею від 03.12.1982 серії Б №000724, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за №37.

Водночас вказаний акт виданий на користування земельної ділянки розміром 4,06 га, тоді як БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" користується земельною ділянкою у розмірі 1,9 га.

Судом, свою чергу, із наданих доказів встановив, що згідно реєстраційної карти кадастрового обліку юридичних осіб, що користуються земельними ділянками у місті Вінниці №334, БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" користується земельною ділянкою 1,9 га на підставі Державного акта на право користування землею від 03.12.1982 серії Б №000724.

Відтак, позивач є законним землекористувачем та зобов`язаний своєчасно та у повному розмірі сплачувати земельний податок.

Втім, судом встановлено та підтверджено факт заниження БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" суми земельного податку, а саме: за період з 01.10.2016 по 30.09.201 занижено суму земельного податку в розмірі 3 524 938,60 грн, в т.ч. за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 на суму 278 431,17 грн, за 2017 рік на суму 1 180 548,17 грн, за 2018 рік на суму 1 180 548,17 грн, за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 на суму 885411,09 грн.

Щодо наявності вироку стосовно директора структурного відокремленого підрозділу БМУ № 2 ПАТ "Укргазбуд" (код ЄДРПОУ- 04747948, м. Вінниця, вул. Гонти, 43), яку визнано винною у вчинені кримінальних порушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 266 КК України (т. 1 а.с. 247-250), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, із наданого до матеріалів справи вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2021 по справі № 127/2568/21, провадження № 1-кп/127/121/21, який набрав законної сили - 17.08.2021, судом встановлено, що обвинувачена у даній справі працювала на посаді директора структурного відокремленого підрозділу БМУ № 2 ПАТ "Укргазбуд", тобто обіймала посаду, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.

Також обвинувачена, відповідно до п. 5.2. Типового положення про БМУ № 2 (у редакціях від 15.08.2011 і 24.05.2017), була уповноваженою забезпечувати ведення оперативної, бухгалтерської та статистичної звітності, являлась службовою особою підприємства-платника податків, несучи згідно із п.п. 16.1.2, п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) обов`язок складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Із наданого вироку вбачається, що обвинувачена протягом 2017 - 2019 років, перебуваючи за місцем розташування БМУ №2, діючи умисно та з єдиним умислом, направленим на зменшення земельного податку за земельну ділянку площею 19 000 м. кв., який підлягає сплаті до бюджету, внесла до податкових декларацій з плати за землю за 2017, 2018 та 2019 роки завідомо неправдиві відомості щодо нормативної грошової оцінки одиниці площі земельної ділянки, ставки податку, річної суми земельного податку, сум податку що підлягають сплаті помісячно, а також шляхом заниження бази оподаткування та ставки податку за земельну ділянку, умисно ухилилась від сплати земельного податку за 01.10.2016 - 30.09.2019 у сумі 3 524 938,60 грн, за наступних обставин.

Директор БМУ № 2 самостійно декларувала в податкових деклараціях № від 19.02.2016, № від 17.02.2017, № від 06.02.2018, № від 18.02.2019 та здійснювала обрахунок площі земельної ділянки в розмірі 1,9 га (19 000 кв.м.), тобто об`єкта оподаткування, яка використовувались БМУ №2 на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою серії Б № 000724 від 06.12.1982.

Нормативна грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнтів індексації складала у 2016 р. - 501,65 грн, 2017 - 2019 рр. 531,7489 грн.

Листом від 06.12.2016 за № 48132/10/1204 від 06.12.2016 Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області обвинувачу повідомлено про те, що БМУ № 2 зазначило у податковій декларації з плати за землю за 2016 рік не вірну нормативну грошову оцінку і запропоновано подати уточнену декларацію.

Також, листом від 27.06.2017 № 6998/10/02-28-12-04 Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області обвинувачену повідомлено про необхідність проведення нарахування земельного податку за використання земельної ділянки, з 2017 року у розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки землі, із врахуванням змін, внесених 24.06.2016 рішенням №302, до рішення Вінницької міської ради № 1984 від 23.01.2015 "Про встановлення місцевих податків і зборів та затвердження Порядків їх справляння".

Проте, директор БМУ №2, достовірно знаючи про дійсну величину нормативної грошової оцінки земельної ділянки і ставку земельного податку, діючи умисно, реалізуючи єдиний злочинний намір, шляхом заниження бази оподаткування, ставки податку за земельну ділянку, внесення завідомо неправдивих відомостей до податкових декларацій БМУ № 2 з плати за землю ухилялась від сплати земельного податку за 01.10.2016 - 31.09.2019.

Так, у період з 01.10.2016 по 31.12.2016 БМУ № 2 необхідно було провести обрахунок земельного податку за наступною формулою: 19 000 м.кв. (площа земельної ділянки) х 501,65 (нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнту індексації) х 12% (ставка) / 12 (місяців календарного року) х 3 (три місяці 2016 року) = 285 940,44 грн.

Проте, обвинувачена умисно визначила розмір земельного податку з 01.10.2016 по 31.12.2016 за ставкою 1% в сумі 7 509,27 грн, а не 12% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 285 940,44 грн, та відповідно занизила земельний податок, який підлягав сплаті до бюджету на 278 431,17 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у сумі 278 431,17 грн (у т.ч. у 2016 році - 185 620,78 грн, у 2017 році - 92 810,39 грн).

У 2017 році БМУ № 2 необхідно було провести обрахунок земельного податку за наступною формулою: 19 000 м.кв.(площаземельної ділянки)х 531,7489 (нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнту індексації) х 12% (ставка) = 1 212 387,5 грн.

Проте, обвинувачена умисно визначила розмір земельного податку у 2017 році за ставкою 1%, у сумі 31 839,33 грн, а не 12% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 1 212 387,5 грн, та, відповідно, занизила земельний податок, який підлягав сплаті до бюджету на 1 180 548,17 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у сумі 1 180 545,17 грн (у т.ч. у 2017 - 1 082 169,15 грн, у 2018 - 98 379,01 грн).

17.02.2017 обвинувачена, перебуваючи у офісному приміщені БМУ №2 за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 43, достовірно знаючи, що при складані податкової декларації БМУ №2 з плати за землю за 2017 рік необхідно застосовувати ставку земельного податку у розмірі 12%, нормативну грошову оцінку у розмірі 531,7489 грн та визначити річну суму земельного податку 1 212 387,5 грн та відповідно суму земельного податку, що підлягає сплати щомісячно у розмірі 101 032,29 грн, складаючи зазначену податкову декларацію, умисно внесла до розділів І "Розрахунок ставки земельного податку" і III "Розрахунок податкового зобов`язання" завідомо неправдиві відомості, а саме:

- у розділі І до колонки 11 "Ставка податку (%)" рядку 1.1 про те, що земельна ділянка оподатковується за ставкою 1%, а не 12%, до колонки 9 "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки" рядку 1.1 про те, що нормативна грошова оцінка складає 1 675 754 грн. (19 000 х 88.198), а не 10 103 229,1 грн. (19 000 х 531,7489);

- до колонки 12 "Річна сума земельного податку" рядку 1.1 про те, що сума земельного податку складає 31 839,33 грн, а не 1 212 387,5 грн;

- у розділі III до колонки 3 "Річна сума" рядку 3 "Нараховано усього" про те, що сума земельного податку складає 31 839,33 грн, а не 1 212 387,5 грн;

- до колонок 4-15 "січень-грудень" рядку 3 "Нараховано усього" про те, що сума земельного податку, яка підлягає сплаті помісячно складає 2 653,28 грн, а не 101 032,29 грн.

В подальшому директор підписала вказану декларацію із внесеними до неї завідомо неправдивими відомостями, електронним цифровим підписом та засобами електронного зв`язку подала до податкового органу (декларація зареєстрована у податковому органі 17.02.2017 за № ).

У 2018 році БМУ №2 необхідно було провести обрахунок земельного податку за наступною формулою: 19 000 м.кв. (площа земельної ділянки) х 531,7489 (нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнту індексації) х 12% (ставка) = 1 212 387,5 грн.

Проте, обвинувачена умисно визначила розмір земельного податку у 2018 році за ставкою 1%, у сумі 31 839,33 грн, а не 12% від нормативної грошової оцінки землі що становить 1 212 387,5 грн, та відповідно занизила земельний податок, який підлягав сплаті до бюджету на 1 180 548,17 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у сумі 1 180 545,17 грн. (у т.ч. у 2018 - 1 082 169,15 грн., у 2019 - 98 379,01 грн.).

06.02.2018 обвинувачена, перебуваючи у офісному приміщені БМУ №2 за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 43, достовірно знаючи, що при складані податкової декларації БМУ №2 з плати за землю за 2018 рік необхідно застосовувати ставку земельного податку у розмірі 12%, нормативну грошову оцінку у розмірі 531,7489 грн. та визначити річну суму земельного податку 1 212 387,5 грн. та відповідно суму земельного податку, що підлягає сплати щомісячно у розмірі 101 032,29 грн., складаючи зазначену податкову декларацію, діючи повторно, умисно, внесла до розділів І "Розрахунок ставки земельного податку" і III "Розрахунок податкового зобов`язання" завідомо неправдиві відомості, а саме:

- у розділі І до колонки 11 "Ставка податку (%)" рядку 1.1 про те, що земельна ділянка оподатковується за ставкою 1%, а не 12%;

- до колонки 9 "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки" рядку 1.1 про те, що нормативна грошова оцінка складає 1 675 754 грн. (19 000 х 88.198), а не 10 103 229,1 грн (19 000 х 531,7489);

- до колонки 12 "Річна сума земельного податку" рядку 1.1 про те, що сума земельного податку складає 31 839,33 грн, а не 1 212 387,5 грн;

- у розділі III до колонки 3 "Річна сума" рядку 3 "Нараховано усього" про те, що сума земельного податку складає 31 839,33 грн, а не 1 212 387,5 грн;

- до колонок 4-15 "січень - грудень" рядку 3 "Нараховано усього" про те, що сума земельного податку, яка підлягає сплаті помісячно складає 2 653,28 грн, а не 101 032,29 грн.

Після чого, підписала вказану декларацію із внесеними до неї завідомо неправдивими відомостями, електронним цифровим підписом та засобами електронного зв`язку подала до податкового органу (декларація зареєстрована у податковому органі 06.02.2018 за № ).

За період з 01.01.2019 по 30.09.2019 БМУ № 2 необхідно було провести обрахунок земельного податку за наступною формулою: 19 000м.кв. (площа земельної ділянки) х 531,7489 (нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнту індексації) х 12% (ставка) / 12 (місяців) х 9 (місяців охоплених перевіркою) = 909 290,61 грн.

Проте, обвинувачена умисно визначила розмір земельного податку за період з 01.01.2018 р. по 30.09.2019 року за ставкою 1%, у сумі 23 879,52 грн, а не 12% від нормативної грошової оцінки землі що становить 909 290,61 грн, та відповідно занизила земельний податок, який підлягав сплаті до бюджету на 885 411,09 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів за 2019 рік у сумі 885 411,09 грн.

18.02.2019 обвинувачена, перебуваючи у офісному приміщені БМУ №2 за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 43, достовірно знаючи, що при складані податкової декларації БМУ № 2 з плати за землю за 2019 рік необхідно застосовувати ставку земельного податку у розмірі 12%, нормативну грошову оцінку у розмірі 531,7489 грн. та визначити річну суму земельного податку 1 212 387,5 грн. та відповідно суму земельного податку, що підлягає сплати щомісячно у розмірі 101 032,29 грн., складаючи зазначену податкову декларацію, діючи повторно, умисно, внесла до розділів І "Розрахунок ставки земельного податку" і III "Розрахунок податкового зобов`язання" завідомо неправдиві відомості, а саме:

- у розділі І до колонки 11 "Ставка податку (%)" рядку 1.1 про те, що земельна ділянка оподатковується за ставкою 1%, а не 12%;

- до колонки 9 "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки" рядку 1.1 про те, що нормативна грошова оцінка складає 1 675 754 грн. (19 000 х 88.198), а не 10 103 229,1 грн (19 000 х 531,7489);

- до колонки 12 "Річна сума земельного податку" рядку 1.1 про те, що сума земельного податку складає 31 839,33 грн, а не 1 212 387,5 грн;

- у розділі III до колонки 3 "Річна сума" рядку 3 "Нараховано усього" про те, що сума земельного податку складає 31 839,33 грн, а не 1 212 387,5 грн;

- до колонок 4-15 "січень - грудень" рядку 3 "Нараховано усього" про те, що сума земельного податку, яка підлягає сплаті помісячно складає 2 653,28 грн, а не 101 032,29 грн.

Після чого, обвинувачена підписала вказану декларацію із внесеними до неї завідомо неправдивими відомостями, електронним цифровим підписом та засобами електронного зв`язку подала до податкового органу (декларація зареєстрована у податковому органі 18.02.2019 р. за № ).

Таким чином, умисні дії директора - обвинуваченої у даній справі призвели до заниження земельного податку, який підлягав сплаті до бюджету БМУ № 2 на суму 3 524 938,60 грн, що у 4101 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, у т.ч. за 2016 рік - 269 разів (185 620,78/689), за 2017 рік - 1468 разів (1 174 497,54/800), за 2018 - 1340 разів (1 180 548,16/881), за 2019 - 1 024 разів (983 790,01/960,5), що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

Разом з тим обвинувачена свою вину у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю.

Суд загальної юрисдикції вироком від 15.07.2021 у справі №127/2768/21 визнав винною директора у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212 КК України, як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненого службовою особою підприємства, незалежно від форми власності, яке призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах та за ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Зазначене ще раз підтверджує умисне подання декларацій із внесеними до них завідомо неправдивих відомостей та умисне заниження директором БМУ №2 ПАТ "Укргазбуд" земельного податку за спірний період, а саме за період з 01.10.2016 по 30.09.2019.

З огляду на викладене, оскаржуване податкове повідомлення -рішення № від 07.04.2020 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Стосовно доводів позивача про несвоєчасність розгляду скарги та позовної вимоги про визнання такої скарги задоволеною, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів п. п. 56.1, 56.2 та 56.10 ст. 56 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку розгляду скарг на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, за результатами розгляду скарги комісія приймає одне з таких рішень:

- задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін;

- залишає скаргу без розгляду.

Згідно п. 18 вказаного Порядку, рішення комісії не підлягає подальшому адміністративному оскарженню та може бути оскаржене в судовому порядку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що податковим законодавством передбачено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги до суду. Аналогічний припис про можливість оскарження в судовому порядку міститься і в тексті рішення про результат розгляду скарги.

Разом з тим, за правилами п. 56.8 ст. 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 ст. 56 ПК України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Відповідно до п. 56.13 ст. 56 ПК України у разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Підпунктом 56.17.2 пункту 56.17 ПК України визначено, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу, (пп. 56.17.5 п. 56.17 ст. 56 ПК України). Підрозділ 10 розділу XX ПК України доповнено пунктом 52-8 згідно із Законом № 540-ІХ від 30.03.2020 (в редакції Закону № 591-ІХ від 13.05.2020), відповідно до якого, тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених: статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу

З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків, які зупинялися відповідно до цього пункту, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641" Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин на усій території України з 1 серпня до 19 грудня 2020 року, який неодноразово продовжувався.

19.10.2020 позивач звернувся до Державної фіскальної служби із скаргою №124 на податкове повідомлення-рішення від 07.04.2020 за №.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 12.03.2021 №5660/6/99-00-06-03-02-06 розглянуто подану скаргу позивача. Вказане рішення направлено рекомендованим повідомленням на адресу позивача та вручено останньому 19.03.2021.

Враховуючи наведені приписи п.52-8 підрозділу 10 розділу XX ПК України, суд не вбачає порушення контролюючим органом строку розгляду скарги позивача, оскільки у даному випадку, правові наслідки, передбачені статтею 56 ПК України, не можуть бути застосовані.

Разом з тим, суд звертає увагу, що конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості.

Вказаний принцип також закріплений в ч. 1 ст. 5 КАС України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Так, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорювані рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Згідно п. п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Суд зазначає, що платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Оскаржуване рішення Державної податкової служби України від 12.03.2021 №5660/6/99-00-06-03-02-06, саме по собі не є юридично значимим для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 05.08.2021 по справі 120/260/21-а та Верховний Суд у постановах від 11.06.2019 по справі № 826/24656/15, від 18.06.2019 по справі № 826/7961/16, від 24.06.2019 по справі № 826/11001/15, від 06.02.2020 по справі № 810/101/16.

З врахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання задоволеною скарги та визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової служби України від 12.03.2021 №5660/6/99-00-06-03-02-06, оскільки останнє не створює жодних правових наслідків для позивача.

Висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 27.04.2020 (справа № 360/1050/19).

Відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" - відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: Приватне акціонерного товариства "Укргазбуд" (юридична адреса: вул. Деснянська, 141, село Зазим`є, Броварський р-н, Київська область, 07415, код ЄДРПОУ - 14277604); Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ ВП 44069150); Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ - 43005393).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна