Справа № 420/10612/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Павлівської сільської ради в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Павлівської сільської ради стосовно не розгляду у передбачений законодавством спосіб клопотання ОСОБА_1 від 31.12.2020 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель комунальної власності, яка розташована поза межами населеного пункту на території Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області на земельному масиві з кадастровим номером :01:002:0629, з цільовим призначенням 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), оформлену листом №177/02-09 від 03.03.2021 року;

- зобов`язати Павлівську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га на території Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області на земельному масиві кадастровий номер :01:002:0657 (16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) за рахунок земель комунальної власності й видати за наслідками розгляду рішення по суті порушеного у клопотанні питання у відповідності з вимогами статті 118 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач відповідно до вимог статей 116, 118, 121 та 122 Земельного кодексу України звернувся до Павлівської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель комунальної власності, яка розташована поза межами населеного пункту на території Павлівської сільської ради, Болградського району, Одеської області на земельному масиві з кадастровим номером :01:002:0629, з цільовим призначенням 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), категорія землі - землі сільськогосподарського призначення. Разом із клопотанням позивач надав копію паспорту громадянина України; викопіювання з Публічної кадастрової карти України з нанесенням орієнтовного розташування земельної ділянки.

Позивач зазначає, що ним у березні 2021 року отримано лист Павлівської сільської ради від 03.03.2021 року №177/02-09 про розгляд вищевказаного клопотання, з якого вбачається, що згідно наказів Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 №9-ОТГ, від 30.12.2020 року № 90-ОТГ та від 12.02.2021 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та Актів приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність Павлівській сільській раді були передані земельні ділянки загальною площею 1077, 2588 га., але передача земельних ділянок ще не закінчилась. Павлівською сільською радою проводяться заходи, щодо перереєстрації вказаних земельних ділянок.

На підставі викладеного Павлівською сільською радою повідомлено позивачу про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Позивач вважає, що вказана відмова відповідача є протиправною бездіяльністю відповідача, оскільки не відповідає вимогам земельного законодавства України та ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та прийнята фактично одноосібно сільським головою, без розроблення відповідного проекту рішення про надання дозволу, який повинен згідно вимог закону оприлюднюватися на сайті, без розгляду вказаного питання на земельній комісії та не внесенню відповідного питання на розгляд пленарного засідання сесії Павлівської сільської ради, що призвело до порушення вимог ст. 19 Конституції України, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України та ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Ухвалою від 29.06.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 01.09.2021 року ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 23.09.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 27.10.2021 року о 11 год. 30 хв.

У судове засідання, призначене на 27.10.2021 року на 11 год. 30 хв., сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість продовження розгляду справи по суті за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 31 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Павлівської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для "01.03 Для ведення у особистого селянського господарства" орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована поза межами населеного пункту на території Павлівської сільської ради, Болградського району Одеської області на земельному масиві з кадастровим номером :01:002:0629 Тип власності: Комунальна власність, Цільове призначення: 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не власність або користування громадянам чи юридичним особам), Категорія земель: Землі сільськогосподарського призначення.

До клопотання позивач додав копію паспорту та викопіювання з публічної кадастрової карти з відміткою бажаної земельної ділянки (а.с. 8-10).

Листом від 03.03.2021 року за вих. №177/02-09 Павлівський сільський голова повідомив позивачу, що згідно наказів Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 № 9 -ОТГ, від 30.12.2020 року № 90-ОТГ та від 12.02.2021 року №108-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та Актiв приймання - передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність, Павлівській сільській раді були передані земельні ділянки загальною площею 1077, 2588 га, але передача земельних ділянок ще не закінчена. Павлівською сільською радою проводяться заходи щодо реєстрації переданих земельних ділянок державної власності за комунальною власністю громади. Павлівською сільською радою проводяться заходи щодо інвентаризації земель комунальної власності придатних для вирощування сільськогосподарських культур на території ради з метою встановлення можливості надання земельних ділянок громадянам у власність. Враховуючи вищезазначене, Павлівська сільська рада відмовила позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. (а.с.6).

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. "б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. "в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п. "б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про особисте селянське господарство" від 15.05.2003 р. №742-IV для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про наявність у позивача можливості отримати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, отримавши заяву (клопотання) позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, з доданими до клопотання документами, які відповідають вимогам ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, відповідач згідно зі статтею 118 ЗК України повинен був у місячний строк дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу.

Натомість, відповідач за клопотанням позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не прийняв жодного рішення, передбаченого ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Документальних доказів прийняття відповідачем одного із рішень, які передбачені ч.7 ст.118 Земельного кодексу України (надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надання мотивованої відмови у його наданні), відповідачем до суду не надано.

Суд наголошує, що згідно приписів ч.1 ст.122 Земельного кодексу України та пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" порушене у клопотанні позивача питання повинно вирішуватися виключно на пленарних засіданнях сільської ради, оскільки стосується регулювання земельних відносин.

Проте, всупереч наведених законодавчих норм заява позивача була розглянута головою Павлівської сільської ради, до компетенції якого дане питання не належить. Вказані обставин підтверджуються згаданим вище листом від 03.03.2021 року за вих. №177/02-09 (а.с.6).

Тому суд дійшов висновку, що Павлівська сільська рада допустила протиправну бездіяльність, не розглянувши клопотання позивача у місячний строк на сесії сільської ради та не прийнявши за цим клопотанням жодного обґрунтованого рішення, передбаченого ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

При цьому суд зауважує, що частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті жодного з тих рішень, які передбачені ст.118 Земельного кодексу України, суд вважає необхідним визнати протиправною бездіяльність Павлівської сільської ради стосовно не розгляду у передбачений законодавством спосіб клопотання ОСОБА_1 від 31.12.2020 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель комунальної власності, яка розташована поза межами населеного пункту на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області на земельному масиві з кадастровим номером :01:002:0629, з цільовим призначенням 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), оформлену листом №177/02-09 від 03.03.2021 року.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою суд зазначає таке.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду скарги, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановлені судових рішень.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі №815/3799/17, від 21.08.2018 року у справі №810/3393/17.

Частиною 3 ст. 245 КАС України встановлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17 оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою. Разом з тим наведених обставин судами не встановлено. Оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Однак суди не досліджували у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу. Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.

Тобто, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні.

В такому разі, суд під час перевірки підстав прийняття рішення, перевіряє конкретні підстави відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. У разі визнання незаконності підстав, що стали причиною прийняття рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, доцільним способом захисту є власне зобов`язання уповноваженого суб`єкта прийняти конкретне рішення, а не зобов`язання повторно розглянути клопотання. Оскільки клопотання вже було розглянуто, рішення прийнято, тому повторний розгляд клопотання не захистить прав заявника, Проте відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, якщо уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі 1140/2559/18.

Тому, враховуючи, що відповідач не розглянув клопотання позивача на пленарному засіданні та не прийняв у встановленому законом порядку рішення, відсутні підстав для задоволення вказаної вимоги.

За викладених вище обставин, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Павлівську сільську раду розглянути на пленарному засіданні ради клопотання ОСОБА_1 від 31.12.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області на земельному масиві кадастровий номер :01:002:0657 (16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) за рахунок земель комунальної власності та прийняти по ньому рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Зокрема, відповідачем має бути враховано, що частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи зміни в адміністративно-територіальному устрої України та належність на даний час Павлівської територіальної громади до території Арцизького району Одеської області, суд зазначає у рішенні найменування відповідача згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області (пров. Театральний, 2, с. Павлівка, Болградський район, Одеська область, 68450, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області стосовно не розгляду у передбачений законодавством спосіб клопотання ОСОБА_1 від 31.12.2020 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель комунальної власності, яка розташована поза межами населеного пункту на території Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області на земельному масиві з кадастровим номером :01:002:0629, з цільовим призначенням 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), оформлену листом №177/02-09 від 03.03.2021 року.

Зобов`язати Павлівську сільську раду в Одеській області розглянути на пленарному засіданні ради клопотання ОСОБА_1 від 31.12.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га на території Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області на земельному масиві кадастровий номер :01:002:0657 (16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) за рахунок земель комунальної власності та прийняти по ньому рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів