Справа № 640/7513/20
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7513/20 Суддя першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Костюк Л.О. та Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10 березня 2020 року № 2600-0311-8/32100 щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 28 грудня 2019 року № 18-2926вих-19;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в первинній редакції) в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 28 грудня 2019 року № 18-2926вих-19, без обмеження розміру та здійснити виплату різниці в пенсії за цей період.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що згідно з п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів» зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру». Додатково відповідач вказав на відсутність підстав для виплати пенсії без обмеження максимальним розміром.

Додатково Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначає, що напрями використання коштів Пенсійного фонду України визначені у ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і не можуть спрямовуватися на інші цілі, у зв`язку з чим стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є необґрунтованим.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову, а доводи відповідача щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії не ґрунтуються на вимогах закону. ОСОБА_1 просить врахувати, що з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)2019 у неї виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії. Також позивач наголошує на тому, що обмеження максимального розміру пенсії не можуть бути застосовані як такі, що були введені вже після призначення їй пенсії. Додатково ОСОБА_1 зазначає, що наявність у неї права на виплату пенсії 90 відсотків та без обмеження розміру було встановлено постановою Шевченіквського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року у справі № 761/36553/16-а.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року - скасувати в частині зобов`язання відповідача вчинити дії з прийняттям нового рішення в цій часині, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. Із 20 березня 2007 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% суми заробітної плати.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявами від 04 березня 2020 року, в яких просила здійснити перерахунок пенсії і призначити її у розмірі 90% суми заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 28 грудня 2019 року № 18-2926вих-19 та у довідці Офісу Генерального прокурора від 27 лютого 2020 року № 21-158зп.

Листом від 10 березня 2020 року № 2600-0311-8/32100 позивача було повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії. Вказане рішення обґрунтоване тим, що після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів», якою передбачено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись із таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен був провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви від 04 березня 2020 року, документів пенсійної справи, довідки Офісу Генерального прокурора від 27 лютого 2020 року № 21-158зп та у відповідності до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (у первинній редакції), обчисленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», виходячи з розрахунку 90% від щомісячної (чинної) заробітної плати, без обмежень її максимального розміру.

Колегія суддів не у повній мірі погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Особливості пенсійного забезпеченням працівників органів прокуратури визначалися Законом України «Про прокуратуру» № 1789-XII, а з 15 липня 2015 року визначаються Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

На час призначення пенсії ОСОБА_1 - 20 березня 2007 року положеннями ч. 1 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Також ч. 17 ст. 501 вказаного Закону було визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У подальшому з 01 жовтня 2011 року порядковий номер вказаної частини ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII було змінено з сімнадцятого на вісімнадцятий.

З 15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII, що прийнятий 14 жовтня 2014 року. Одночасно Закон України «Про прокуратуру» № 1789-XII був визнаний таким, що втратив чинність, крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 462, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч.ч. 3, 4, 6, 11 ст. 501, ч. 3 ст. 512, ст. 53 щодо класних чинів.

Отже, починаючи з 15 липня 2015 року ч. 18 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, що визначала підстави для перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, втратила чинність. Натомість порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури був визначений у ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

На час набрання чинності вказаним Законом ч. 20 ст. 86 передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

З 01 січня 2015 року положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правовий акт, яким були б визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Одночасно Конституційний Суд України вказаним рішенням визначив, що ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції.

Отже, з 13 грудня 2019 року ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII діє у редакції, згідно з якою раніше призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам відповідних категорій, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Із заявами про перерахунок пенсії ОСОБА_1 звернулася у березні 2020 року, тобто після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019.

Разом із заявами позивач надала довідку Генеральної прокуратури України від 28 грудня 2019 року № 18-2926вих-19 та довідку Офісу Генерального прокурора від 27 лютого 2020 року № 21-158зп, в яких зазначені відомості про заробітну плату за посадою прокурора відділу за нормами, чинними станом на січень 2018 року. Розмір посадового окладу, згідно з вказаною довідкою, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Враховуючи, що в якості підстави для перерахунку пенсії позивач зазначає підвищення заробітної плати прокурорським працівникам згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675, посилання відповідача як на підставу для відмови в проведенні відповідного перерахунку на обмеження, зазначені в п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1155, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Вирішуючи питання про те, чи є постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675 тим рішенням про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, яке дає право на перерахунок пенсії позивача, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, які визначають таку підставу для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати прокурорським працівникам відповідних категорій, які проходять службу в органах і установах прокуратури, відновили свою дію 13 грудня 2019 року.

У період з 01 січня 2015 року та до прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 матеріально-правові підстави для перерахунку пенсії прокурорським працівникам визначені не були, а пенсії відповідним категоріям пенсіонерів не перераховувалися.

Постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» хоч і була прийнята до ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019, проте встановлює більший розмір посадового окладу для прокурора відділу у порівнянні з тим, із якого позивачу було визначено розмір пенсії на час звернення до суду з цим позовом.

Довідка про заробітну плату, обчислену згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675, надає позивачу право на отримання пенсії у більшому розмірі, ніж він отримував на час прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019.

У зв`язку з цим колегія суддів приходить до висновку про те, що прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675 та рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 у своїй сукупності є тими обставинами, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Також колегія суддів враховує, що справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 відповідає ознакам типової справи, що визначені в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразковій справі № 560/2120/20, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Велика Палата Верховного Суду під час розгляду зразкової справи визнала необґрунтованими твердження пенсійного органу про той факт, що для реалізації пенсіонерами права на перерахунок пенсії, визначеного ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діє з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, зазначивши, що на момент прийняття Конституційним Судом України відповідного рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року. Крім того було враховано, що постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Рішенням суду від 09 червня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, без обмежень її максимального розміру.

Колегія суддів враховує, що згідно з правовою позицією, що викладена в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразковій справі № 560/2120/20, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року, ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657. Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Верховний Суд врахував, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

З матеріалів справи вбачається, що обставини справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 у зазначеній частині відповідають обставинам, що мали місце під час розгляду зразкової справи № 560/2120/20.

Так, за результатами розгляду заяви позивача від 04 березня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняло рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії з посилання на те, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів» не є підставою для перерахунку пенсій, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Натомість питання щодо наявності підстав для обчислення пенсії виходячи із 90 відсотків суми заробітної плати та проведення виплати без застосування обмеження максимального розміру пенсії відповідачем не вирішувалося.

Отже, предметом спору в цій справі є саме наявність чи відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 04 березня 2020 року і доданих до неї документів. В той час як питання щодо відсоткового співвідношення пенсії до заробітної плати, а також щодо застосування обмежень у розмірі пенсії є похідними і підлягають вирішенню вже після підтвердження права позивача на перерахунок пенсії.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 20 травня 2021 року у справі № 420/2884/20, у випадку, якщо відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, спір щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром - не виникає. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку пенсії за вислугу років на виконання рішення суду в цій справі, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні відповідних позовних вимог судам слід було відмовити.

Така ж правова позицію була в подальшому підтримана Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2021 року у справі № 580/1285/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за вислугу років виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати та без обмежень її максимального розміру належить відмовити з тих підстав, що вони заявлені передчасно.

З огляду на викладене колегія суддів, здійснивши апеляційний перегляд рішення суду від 09 червня 2021 року за правилами ст. 308 КАС України, приходить до таких висновків:

- суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 у позивача виникло право на перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 675 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури»;

- визначивши розмір пенсії позивача у відсотках та вказавши на відсутність підстав для обмеження пенсії максимальним розміром, суд першої інстанції вирішив позовні вимоги, які є передчасними і не пов`язані із захистом порушеного права позивача.

Рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат між сторонами відповідає вимогам абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та є підставою для його скасування в частині.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року - скасувати в частині зобов`язання відповідача вчинити дії з прийняттям нового рішення в цій часині.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в первинній редакції) в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора від 27 лютого 2020 року № 21-158зп, без обмеження, та здійснити виплату різниці в пенсії за цей період - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення адміністративного позову в цій частині:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до ст. 86 Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 27 лютого 2020 року № 21-158зп, з урахуванням раніше виплачених сум».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді Л.О. Костюк

Л.Т. Черпіцька