Справа № 760/6859/21
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/846/21
Справа № 760/6859/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Зуєвич Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ; адреса представника: 01021, Кловський узвіз, 7, оф. 4 ) до Департаменту патрульної поліції /далі - Департамент поліції/ (; адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

22.03.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 18.03.2021, за підписом представника позивача - адвоката Кенц Р.І. (діє на підставі ордеру), в якій позивач просить скасувати постанову серії ЕАН № 3556530 від 15.12.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі у зв`язку з порушенням п. 31.4.5. ПДР за що притягнуто водія до відповідальності за ст. 121 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29.03.2021 позов ОСОБА_1 залишено без руху в зв`язку з відсутністю в матеріалах позову доказів сплати судового збору.

19.04.2021 до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків (з додатками).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.04.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (письмовому провадженні).

Клопотань від позивача та відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС України/).

Доводи позову

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає наступне.

15.12.2020 року о 01:19 год за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 20Д командиром роти капітаном поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Київ Чорним Євгенієм Васильовичем було прийнято відносно ОСОБА_1 постанову серія ЕАН № 3556530 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у зв`язку з порушенням п. 31.4.5. ПДР за що притягнуто водія до відповідальності за ст. 121 ч. 1 КУпАП (надалі - Постанова).

Позивач вказує, що суть та обставини правопорушення, яка викладені в постанові, встановлені відповідачем наступним чином: «15.12.2020 року р 01:12 у м. Київ, вул. Полярна, 20Д, водій керував транспортним засобом, на якому на одну вісь встановлено шини різних марок з різними малюнками протектора, чим порушив вимоги п. 31.4.5 ПДР - керування водієм ТЗ, що має технічні несправності колес і шин, що відповідне тягне за собою відповідальність передбачену ч. 1 ст. 121 КУпАП у розмірі 340 грн.»

Позивач вважає таку постанову прийнятою з порушенням чинного законодавства, зазначає, що в його діях немає факту порушення правил дорожнього руху що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що він дійсно був зупинений працівниками патрульної поліції о 01:09 год 15.12.2020 року на патрульному автомобілі з номерами 6242 за адресою: вул. Полярна, 20Д , однак в порушення положень Закону України «Про Національну поліцію», патрульні:

-ОСОБА_2 , жетон № 009196, та його напарник відмовилися пред`явити свої посвідчення на вимогу водія;

-не змогли пояснити законну причину зупинки.

Далі працівники поліції запідозрили Позивача в тому, що він нібито перебуває у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 запропонував та наполіг на проходженні медичного огляду у лікаря-нарколога.

Медичний огляд не виявив наркотичного та алкогольного сп`яніння, лікар-нарколог видав висновок № 006990 (копія висновку додається - додаток № 2).

В процесі вищевказаних подій на ОСОБА_1 була виписана постанова на невідоме позивачу порушення. Приймаючи постанову про вчинення адміністративного правопорушення, вищевказані патрульні поліцейські, не ознайомили особу, на яку складалась вище вказана постанова, з доказами вчиненого правопорушення, розгляду справи у присутності Позивача не проводили, ОСОБА_1 його прав не роз`яснювали, на вимогу останнього щодо ознайомлення його з постановою та надання її копії - не відреагували, чим порушили норми чинного законодавства України.

Окрім того, до Позивач вказує, що з боку патрульних поліцейських було застосовано фізичну силу, останні виштовхали ОСОБА_1 з патрульного авто та від нього, потім вдарили Позивача двічі по спині та втекли, зазначене зафіксоване на відеокамеру.

Про протиправну поведінку патрульних поліцейських Позивач 15.12.2020 повідомив правоохоронні органи, шляхом подання відповідної Заяви, яку він написав на ім`я начальника Дніпровського УП ГУНП у місті Києві, що була зареєстрована в журналі за № 84/40 в черговій частині ВП-1, що підтверджується талоном, який був виданий при поданні заяви.

Також, вбачаючи в діях патрульних поліцейських порушення прав та законних інтересів громадянина ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Керівника департаменту внутрішньої безпеки Національної Поліції України.

Щодо суті правопорушення позивач акцентує на тому, що у постанові не вказано (не конретизовано), який підпункт (літеру) п. 31.4.5. ПДР порушив Позивач, також не зазначено в чому саме встановлені на ТЗ шини порушують правила ПДР.

Зауважує, що належних та достовірних доказів того, що на транспортному засобі, яким керував Позивач встановлені шини різних марок з різним малюнком протектора Відповідачем не надано, єдиним доказом, на який посилається Відповідач є роздрукований фотоматеріал з нагрудної камери інспектора, який виносив оскаржувану Постанову.

На неналежність та не достовірність зазначених доказів вказують наступні обставини:

-згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАН № 3556530, а саме в частині «Час та місце скоєння, суть обставин правопорушення», зазначено, що 15.12.2020 року о 01:12:28 год ОСОБА_3 транспортним засобом на якому на одну вісь встановлено шини різних марок з різним малюнком протектора, при цьому як на світлинах з нагрудної камери патрульного поліцейського зазначений час: 01:04:53 та 01:04:59.

-фотоматеріал, на який посилається відповідач неможливо ідентифікувати автомобілем, яким керував позивач, так як на світлинах видно лише колеса невідомого авто, ні марки, ні державного номерного знака, ні навіть кольору автомобіля визначити не вбачається можливим.

Позивач вважає, що зазначене вказує на те, що світлини з нагрудної камери патрульного поліцейського зроблені з іншого транспортного засобу, ще до зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, виходячи з обставин та матеріалів, які стали підставою для прийняття постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що слугує підставою для скасування постанови.

Щодо правової позиції відповідачів

Від Департаменту поліції надійшов відзив на позов за змістом якого звертається увага на наступне.

Відповідно до оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом «OPEL OMEGA», номерний знак НОМЕР_2 , о 01 год 12 хв. за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 20Д, здійснював рух транспортним засобом що має технічні несправності колеса і шин, чим порушив п. 31.4.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п.п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив ПДР.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п. 31.4.5. ПДР вказано, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей у тому числі колес і шин, а саме на одну вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рамках ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Доказами на підтвердження вини Позивача є дві фотографії та відеозаписи, зроблені за допомогою технічного засобу, що має функції фото і кінозйомки та є додатком до постанови.

Також, у відзиві зазначено, що Позивач, при спілкуванні з інспектором зневажливо та ненормативно виражається бік інспекторів, образливо до них чіпляється що виражається особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, що підтверджується відеозаписом.

Вказано, що оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 15.12.2020 інспектором Управління патрульної поліції в м. Київ ком. Роти капітаном поліції Чорним Є.В. складено постанову серія ЕАН № 3556530 відносно ОСОБА_1 у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 грн.

У вказаній постанові зазначено: «15.12.2020 01:12:28 м. Київ вулиця Полярна, 20 Д керував тз на якому на одну вісь встановлено шини різних марок з різним малюнком протектора, яким порушено п. 31.4.5 ПДР - керування водієм ТЗ, що має тех. несправності колес і шин».

Позивач зазначає, що він дійсно був зупинений працівниками патрульної поліції о 01:09 год 15.12.2020 року на патрульному автомобілі з номерами 6242 за адресою: вул. Полярна, 20Д, однак в порушення положень Закону України «Про Національну поліцію», патрульні, зокрема, не змогли пояснити законну причину зупинки.

З відео, доданого Департаментом поліції до відзиву вбачається, що первинною причиною зупинки було те, що ОСОБА_1 «не ввімкнув поворотнік» (не подав сигнал покажчиком повороту про зміну напрямку руху), проте вже після зупинення транспортного засобу працівниками поліції було виявлено встановлення шин різних марок і складено постанову саме за це порушення.

Щодо встановлення шин різних марок водій, на відео під час розмови з інспектором поліції зазначав, що в нього стоїть «запаска».

Аналіз відеозапису та доводів як позивача, так і відповідача свідчить про те, що між працівниками поліції та водієм виникла конфліктна ситуація, в ході якої працівниками поліції було в т.ч. запідозрено водія у керуванні транспортним засобом начебто у стані наркотичного сп`яніння, що в подальшому не підтвердилось.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.п. «г» п. 31.4.5 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

- на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором поліції повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при дослідженні справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

З відеозапису, наданого Департаментом поліції, вбачається, що позивач під час спілкування з працівником поліції зазначав, що в нього «запаска». Працівником поліції детальніше дане питання не з`ясовувалось.

Відповідно до п. 31.5. ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 ("ї"; "д" - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Несправність колеса, що виникла в дорозі (п. 31.4.5), не відноситься до несправностей, за наявності яких заборонено подальший рух до їх усунення (п. 31.4.7).

Працівники Національної поліції повинні враховувати, що їх завданням є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»).

Представники поліції своєю поведінкою мають демонструвати, що їх дії спрямовані саме на забезпечення захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.

Так, відповідно до Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати.

Наявні у справі, що є предметом розгляду, докази свідчать, що поліцейські усно пред`явили позивачу декілька порушень (1) не подання сигналу покажчиком повороту про зміну напрямку руху; 2) керування в нетверезовому стані 3) шини різних моделей з різними малюнками протектора), зрештою склавши оскаржену постанову за однією - керування водієм транспортним засобом що має шини різних моделей з різними малюнками протектора.

Зазначене викликало певні сумніви в нейтральності та добросовісності при виконанні поліцейськими своїх посадових обов`язків, що очевидно стало підставою для відповідної реакції особи щодо протистояння таким діям.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З викладеного вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

При цьому, ст. 62 Конституції України регламентує, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст. 251 КУпАП, а саме: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, також звертається увага на те, що обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача, - суб`єкта владних повноважень.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять як належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення так і доказів вини його вчинення.

Департамент патрульної поліції у наданому відзиві доказів вини позивача у вчиненні правопорушення також не навів.

Суд вважає, що працівник поліції у своїй діяльності порушив принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З іншого боку, рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Висновок суду

Скасувати постанову серії постанову серії ЕАН № 3556530 від 15.12.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, складену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з урахуванням задоволення позову на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 454,00 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН № 3556530 від 15.12.2020 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції ((; адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ; адреса представника: 01021, Кловський узвіз, 7, оф. 4 ) 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. Л. Зуєвич