Справа № 120/9104/21-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 листопада 2021 р. Справа № 120/9104/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення №7-0228 від 28.05.2021, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю в сумі 219291,82 грн.

Ухвалою від 11.08.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позову. Зокрема зазначає, що в оренді у ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 4,6164 га, на підставі договору оренди земельної ділянки від 23.10.2010 року укладеним між Стрижавською селищною радою та ПСП «Агрофірма Батьківщина» (з подальшими змінами та доповненням). Додатковою угодою №3 до договору оренди земельної ділянки було внесено зміни щодо п. 8 Розділу «Орендна плата», зокрема визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.12.2018 №1223/0/195-18 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 7309727,32 грн., цільове використання земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа - 4,6164 га. Відповідно, орендна плата за земельну ділянку становить: 7309727,32 х 3%=219291,82грн.

З огляду на викладене, представник відповідача зазначає, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області цілком обґрунтовано прийнято податкове повідомлення-рішення №7-0228 від 28.05.2021, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю в сумі 219291,82 грн.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що згідно договору оренди земельної ділянки від 23.10.2010 року, укладеного між Стрижавською селищною радою та ПСП «Агрофірма Батьківщина», в оренду передана земельна ділянка площею 5,1714 та по АДРЕСА_1 , терміном на 25 років, цільове призначення земельної ділянки: несільськогосподарські угіддя (землі під господарськими будівлями та дворами). Орендна плата визначена у розмірі 4809,00 грн.

Як зазначає представник відповідача у відзиві на позовну заяву, 09.11.2011 договором про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 23.10.2010 внесені зміни до п. 2 Договору оренди земельної ділянки від 23.10.2010, укладеного між Стрижавською селищною радою та ПСП «Агрофірма Батьківщина», та викладено його в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4.9214 га, за рахунок земель запасу селищної ради (господарські двори)», по АДРЕСА_1 ».

Крім того, як слідує із матеріалів справи, додатковою угодою №3 до договору оренди земельної ділянки від 23.10.2017 було внесено зміни щодо орендаря земельної ділянки та щодо п. 8 Розділу «Орендна плата».

Зокрема, відповідними змінами визначено орендарем земельної ділянки ОСОБА_1 , а також передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідна додаткова угода зареєстрована 02.03.2017, номер запису про інше речове право №19276107.

Згідно долученого відповідачем витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.11.2017, в оренду ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 4,6164 га, кадастровий номер :02:009:1256, цільове використання - для ведення товарного сільськогосподарського товариства.

При цьому, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.12.2018 №1223/0/195-18 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 7309727,32 грн.

Як наслідок, 28.05.2021 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №7-0228 від 28.05.2021, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю в сумі 219291,82 грн.

Разом із тим, не погоджуючись із таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

За змістом підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), плата за землю - є обов`язковим платежем у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пунктом 288.2 статті 288 ПК України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі- орендна плата).

Пунктом 288.1 статті 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з пунктом 288.4 статті 288 ПК України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За змістом підпункту 288.1.5 пункту 288.1 статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідні центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дані державного земельного кадастру це сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону (підпункт 14.142 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно пункту 289.1 статті 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Положеннями частини першої статті 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території) за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру.

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, наведеною нормою закріплено обов`язок платника земельного податку, а відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК України й платника орендної плати за землю, подавати дані державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку землі разом із першою декларацією та у разі зміни такої оцінки.

Відповідно до положень статей 20, 23 Закону України «Про оцінку земель» за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів затверджено Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 (діє з 01.01.2017) (далі за текстом - Порядок № 489).

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку № 489 за результатами нормативні грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюється за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну оцінку земельної ділянки (додаток 9).

Відповідальність за правильність визначення показників (в тому числі і коефіцієнта функціонального використання - Кф) при формуванні Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на підставі них показників, покладається на орган, що його формує.

Статтею 18 (порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок) Закону України «Про оцінку землі» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Відповідно до статті 23 вказаного Закону технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 271.2 статті 217 ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

В даному ж випадку, як слідує із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256, її нормативна грошова оцінка становить 7309727,32 грн.

При цьому, як було встановлено судом вище, у договорі оренди від 23.10.2010, з урахуванням змін, що були внесені додатковою угодою №3 від 23.10.2017, визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Таким чином, орендна плата за земельну ділянку з кадастровим номером :02:009:1256 становить 219291,82 грн.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем цілком обґрунтовано прийнято податкове повідомлення-рішення №7-0228 від 28.05.2021, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю в сумі 219291,82 грн.

В той же час, суд зазначає, що оскаржуючи відповідне податкове повідомлення-рішення, позивач в позовній заяві фактично висловлює свою незгоду із технічною документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256.

Також, в позовній заяві позивач цілком обґрунтовано вказує на те, що технічна документація про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому належним способом захисту його прав буде оскарження рішення Стрижавської селищної ради №4 від 12.08.2012 про затвердження відповідної технічної документації.

В позовній заяві позивач також зазначив, що він має намір оскаржити відповідне рішення Стрижавської селищної ради №4 від 12.08.2012.

Втім, станом на дату вирішення даної справи, жодних доказів оскарження відповідного рішення Стрижавської селищної ради чи/або його скасування позивачем не надано, а в матеріалах справи не міститься.

Крім того, суд критично оцінює посилання позивача на відсутність в Державному земельному кадастрі інформації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:1256, як на підставу для скасування податкового повідомлення-рішення, адже дані державного земельного кадастру, відображенням яких є витяг, є лише підставою для нарахування земельного податку, в той час, як розмір податку та орендної плати визначається саме на підставі затвердженої органом місцевого самоврядування нормативної грошової оцінки.

Такі висновку суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка відображена у постановах від 01.04.2021 по справі №160/8847/19 та від 02.11.2021 по справі № 400/771/20.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір, а також понесені витрати на правову допомогу адвоката позивачу не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП44069150).

Повний текст рішення складено 29.11.2021.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна