Справа № 380/2825/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 380/2825/21 пров. № А/857/15715/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі № 380/2825/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконним і скасування розпорядження,-

суддя в 1-й інстанції Потабенко В.А.,

час ухвалення рішення 31.05.2021,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 07.06.2021,-

В С Т А Н О В И В:

03.03.2021 ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (далі також Галицька РДА, відповідач) та просила визнати незаконним та скасувати розпорядження від 25.09.2020 року № 272 «Про внесення змін до розпорядження Голови Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 №482» щодо перенесення контейнерного майданчика за адресою, навпроти будинку АДРЕСА_1 ».

В обґрунтування вимог зазначає, що оскаржуване розпорядження є протиправним, оскільки прийняте на підставі акту комісії від 22.09.2020, проте при укладенні та підписанні акту щодо розташування контейнерного майданчика повинен бути присутній орган самоорганізації населення. Звертає увагу на те, що лише при наявності 4 сторін та волевиявлення їх згоди в акті допускається встановлення сміттєвого майданчику в порядку п.2.8 Санітарних норм, проте такий орган самоорганізації населення не створено, при підписанні акта від не був присутній і участі в обстеженні не брав. Позивач вважає, що оспорюване розпорядження прийнято з порушенням норм законодавства, адже прийнято на підставі акту, що не відповідає п.2.8 Санітарних норм. Окрім того, розташування вказаного контейнерного майданчика порушує Санітарні норми, оскільки такий майданчик розташований на відстані 10 метрів до житлового будинку, є прохідним для пішоходів та розташований на проїжджій частині.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2020 року № 272 «Про внесення змін до розпорядження Голови Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 №482».

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі із покликанням на окремі обставини справи вказує, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376 затверджено Правила благоустрою м. Львова. Оскільки на адресу Галицької районної адміністрації надходили звернення мешканців будинку № 4 по вул.І.Котляревського щодо переміщення контейнерного майданчика збору твердих побутових відходів від будинку №4 по вул.І.Котляревського, місце розташування контейнерних майданчиків було погоджено відповідною комісією за участю посадових осіб, про що був складений відповідний акт від 22.09.2020.

Відтак, відповідач вважає, що Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, як орган місцевого самоврядування відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правомочна розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до її відання.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що предметом позову є не втручання у право дискреції відповідача розміщувати майданчик, а те, що це право було реалізовано з порушенням встановлених державою Санітарних норм, які захищають екологічні права громадян, отже розпорядження, прийняте з порушенням законодавства є незаконним та підлягає скасуванню

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.09.2020 головою Галицької районної адміністрації ЛМР прийнято розпорядження № 272 «Про внесення змін до розпорядження Голови Галицької районної адміністрації від 01.12.2014 року № 482». Згідно вказаного розпорядження внесено зміни в п. 1 розпорядження Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 № 482 «Про погодження місць розташування контейнерних майданчиків на території Галицького району», де замість слів «вул. Котляревського, 4» слід читати «навпроти будинку №25 на вул. І Нечуя-Левицького».

26.03.2021 головою Галицької районної адміністрації ЛМР прийнято розпорядження № 57 «Про внесення змін до розпорядження № 5 «Про внесення змін до розпорядження голови Галицької районної адміністрації» від 25.09.2020 № 272 «Про внесення змін до розпорядження Голови Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 №482», де замість слів «навпроти будинку № 25 на вул. І.Нечуя-Левицького» слід читати «навпроти будинку № 23 на вул. І.Нечуя-Левицького».

Додатком до розпорядження голови Галицької РА є акт комісії від 22.09.2020 щодо визначення місць розташування контейнерних майданчиків для ТПВ, підписаний відповідною комісією, з якого встановлюється, що підставою для його складення була інформація від начальника ВЖГ Кушка Г.А. щодо необхідності перенесення контейнерного майданчика з вул. Котляревського, 4 у зв`язку з неодноразовими скаргами мешканців зазначеного будинку на нове місце розташування, а саме навпроти будинку АДРЕСА_1 . Комісія у складі заступника голови Гавчак Р.І., начальника ВЖГ Кушка Г.А., начальника ВКГ Дубиняк В.І., головного спеціаліста ВЖГ Любунь Г.С., директора ЛМКП «Айсберг» Горошко Р.М., директора ТзОВ «Грінера Україна» Михалусь В.М. та секретаря комісії Споляк Х.І. пропозицію начальника ВЖГ погодила одностайно.

Згідно схеми розташування контейнерного майданчика за адресою: м. Львів, вул. І. Нечуя-Левицького, 25, такий погоджено розташувати на проїжджій частині вулиці.

Розпорядженням Галицької РА від 25.09.2020 № 272 «Про внесення змін до розпорядження Голови Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 № 482», враховуючи службову записку начальника відділу житлового господарства, керуючись ст. 30 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідачем внесено зміни в п.1 розпорядження Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 № 482 «Про погодження місць розташування контейнерних майданчиків на території Галицького району» слова «вул. Котляревського, 4» замінено на «навпроти будинку №25 на вул. І Нечуя-Левицького».

Листом, наданим Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 24.01.2021 № 25-вих-4619 на звернення голови правління ОСББ «Нечуя Левицького 21» від 03.12.2020 № 2-20847-25, повідомлено про акт комісії щодо розташування контейнерного майданчика від 22.09.2020 та про видане Галицькою РА оскаржуване розпорядження №272 від 25.09.2020. Звернено увагу на той факт, що відповідно до п. 2.8 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць місця розташування контейнерних майданчиків встановлюються комісією за участю посадових осіб спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури і державної санітарно-епідеміологічної служби, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення.

15.03.2021 ЛКП «Вуглецьке» листом № 675 повідомило позивачку про те, що ЛКП «Вулецьке» не було залучено до роботи по комісії по встановленню контейнерного майданчика на вул. Нечуя-Левицького, оскільки даний контейнерний майданчик розташований на території Галицького району м. Львова.

02.04.2021 Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області листом № 27.1-15/2092 повідомило позивачку про те, що до погодження перенесення контейнерного майданчика контейнерного майданчика представники Держпродспоживслужби не залучалися.

Відтак, вважаючи дії відповідача протиправними, позивачка звернулася із цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зокрема виходив з того, що оскаржуване розпорядження прийнято без комісійного рішення за обов`язкової участі уповноважених осіб, в порушення існуючих обов`язкових для виконання норм, а також без дотримання вимог безсторонності, добросовісності, розсудливості, рівності, пропорційності, без врахування необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивачки і цілями, на досягнення яких спрямовані її дії.

Суд дійшов висновку, що відповідачем не було дотримано усіх вимог діючого законодавство щодо перенесення контейнерного майданчика та протиправно розміщено контейнерний майданчик навпроти будинку № 25 по вул. І. Нечуя-Левицького у м. Львові.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 ст. 10 Закону № 2807-IV визначено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону № 2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, в т.ч: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

До об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту (ст. 13 Закону № 2807-IV).

Згідно ст. 14 Закону № 2807-IV об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Обмеження при використанні об`єктів благоустрою встановлено ст. 16 Закону № 2807-IV.

Частинами 1-4 ст. 20 Закону № 2807-IV встановлено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Фінансування місцевих програм з благоустрою населених пунктів проводиться за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

У відповідності до ч. 1 ст. 34 Закону № 2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Відповідно до п.1.1. Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської ради № 977 від 01.11.2016, Галицька РА є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376 затверджено Правила благоустрою м. Львова (надалі - Правила благоустрою).

Згідно з п. п. 4.3.2.-4.3.3 Правил благоустрою тверді побутові відходи, вуличне і дворове сміття повинні збиратися і утримуватися у спеціальних закритих контейнерах з розділенням твердих побутових відходів на категорії. Контейнерні майданчики повинні бути обладнані відповідно до діючих санітарних норм. Місце розташування контейнерного майданчика визначає міжвідомча комісія при районній адміністрації за попереднім погодженням з районною санітарно-епідеміологічною станцією.

Пунктом 2.8. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №145 від 17.03.2011 (далі - Санітарні норми) передбачено, що контейнерні майданчики повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.

Відповідно до п. 2.10. Санітарних норм у виняткових випадках в районах забудови, що склалася, де немає можливості дотримання відстаней, зазначених у пункті 2.8 Санітарних норм, місця розташування контейнерних майданчиків встановлюються комісією за участю посадових осіб спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури і державної санітарно-епідеміологічної служби, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення. Комісією складається акт довільної форми щодо місця розташування контейнерного майданчика, який підписується всіма членами комісії у чотирьох примірниках для кожної із сторін.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що місце розташування контейнерних майданчиків повинно погоджуватись відповідною комісією також за участю з органами містобудування та архітектури, державної санітарно-епідеміологічної служби (на даний час - (Держпродспоживслужба та її територіальні органи) та безпосередньо представників балансоутримувача будинку, органу самоорганізації населення, про що мав складатися відповідний акт.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За змістом ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що відповідачем не надано доказів узгодження згаданою комісією місця розташування контейнерного майданчика навпроти будинку № 25 на вул. І. Нечуя-Левицького, оскільки акт складено з порушенням п.2.10 Санітарних норм.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржене відповідачем рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, за результатами всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а тому немає підстав для його скасування.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі № 380/2825/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 25 листопада 2021 року