Справа № 420/17190/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторії Миколаївни, Одеської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Генеральна прокурорка Венедіктова Ірина Валентинівна про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправною бездіяльність начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторії Миколаївни по відмові в наданні інформації ОСОБА_1 відповідно до запиту на інформацію від 16.09.2021 року щодо надання копії розпорядчого акту, на підставі якого прокурори: Шпаченко С.М., Бочук М.М., Різой К.Є., Коршун М.Г., Полубок Д.Ю. здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000951 від 23.12.2020 року; зобов`язати Одеську обласну прокуратуру надати копію розпорядчого акту, на підставі якого прокурори: Шпаченко С.М., Бочук М.М., Різой К.Є., Коршун М.Г., Полубок Д.Ю. здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000951 від 23.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він 16.09.2021 року звернувся до Одеської обласної прокуратури із запитом на інформацію, у якому просив надати копію розпорядчого акту, на підставі якого прокурори: Шпаченко С.М., Бочук М.М., Різой К.Є., Коршун М.Г., Полубок Д.Ю. здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000951 від 23.12.2020. того ж дня ним отримано повідомлення за підписом начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторії Миколаївни, що «інформаційний запит» не містить прохання щодо надання саме публічної інформації, а містить вимоги щодо надання інформації та копій процесуальних документів створених у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, тому вказаний документ буде вирішений в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з урахуванням вимог ст. 12 Закону України «Про звернення громадян». Проте, позивач вважає що хибність правової позиції відповідача мала наслідком відмову у задоволенні саме запиту на інформацію. Ненадання відповідачем запитуваної інформації є порушенням його конституційного права, передбаченого ст. 34 Основного Закону.

Представником відповідача Одеської обласної прокуратури до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову та вказує, що 16.09.2021 року надійшов запит на інформацію ОСОБА_1 , у якому він просив надати інформацію, яка створена в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000951, а саме копію розпорядчого акту, на підставі якого прокурори: Шпаченко С.М., Бочук М.М., Різой К.Є., Коршун М.Г., Полубок Д.Ю. здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні. Разом з тим, порядок надання копії постанови про групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінального провадженні (копію саме розпорядчого акту запитує позивач), врегульовано виключно Кримінальним процесуальним кодексом України. Одержавши запит на інформацію, який подано згідно із Законом № 2939-VI, проте який за своїм змістом є зверненням громадян відповідно до Закону № 393/96-ВР, розпорядник інформації повинен відмовити у задоволенні такого запиту через невідповідність його предмета вимогам закону (пункт 2 частини п`ятої статті 19, пункт 4 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI), та з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості розглянути запит за Законом № 393/96-ВР. При цьому запитувача повинно бути повідомлено у п`ятиденний строк про те, що його запит на інформацію буде розглядатися як звернення відповідно до Закону № 393/96-ВР. Вказана позиція відображена і у розділі IV п. 7 Інструкції про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363, запити, які за своїм змістом є зверненнями, реєструються у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян». Відповідно до діючого законодавства про доступ до публічної інформації начальником відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів обласної прокуратури Торган-Мосійчук В.М. було визначено порядок розгляду документу (запиту на інформацію) поданого ОСОБА_1 . У подальшому вказане звернення через інформаційну аналітичну систему СЕД передано для розгляду по суті до управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури. Другим відділом процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури, за результатами розгляду вказаного звернення у встановлений законом строк, заявнику надано відповідь з роз`ясненням діючого законодавства та копією запитуємого документу. Таким чином твердження позивача про відмову та ненадання відповіді по суті є безпідставними. Право ОСОБА_1 на інформацію забезпечено в межах діючого законодавства та в її отриманні Одеською обласної прокуратурою не відмовлено. Дії начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук В.М. відповідають вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 та Інструкції про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363.

Представником позивача до суду надано заперечення на відзив, в яких представник вказує, що запитувана інформація вже створена та не потребує перевірочних та оціночних дій. Помилившись у визначенні змісту запиту, діючи всупереч вимогам законодавства про доступ до публічної інформації, відповідачем було визначено помилковий порядок розгляду документу (запиту на інформацію), що чітко визначає бездіяльність. Висновок про помилковість позиції позивача щодо отримання процесуального документу, створеного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, в межах Закону України «Про доступ до публічної інформації» спростовується нормами п. 5 ч. 4 ст. 21 ЗУ «Про інформацію».

Відповідачем начальником відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторією Миколаївною, до суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову та вказує, що порядок надання копії постанови про групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні (копію саме вказаного розпорядчого акту запитує позивач) врегульовано виключно КПК України. Відповідно до вимог діючого законодавства про доступ до публічної інформації начальником відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук В.М. було визначено порядок розгляду документу поданого ОСОБА_1 . В подальшому за результатами розгляду звернення у встановлений строк заявнику надано відповіді з роз`ясненням діючого законодавства та копією запитуємого документу, а тому твердження позивача про відмову та ненадання відповіді по суті є безпідставним. Право позивача на інформацію забезпечено в межах діючого законодавства та в її отриманні Одеською обласною прокуратурою не відмовлено.

Представником позивача до суду надано заперечення на відзив, в яких представник вказує, що посилання на положення ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», п. 3.4 п. 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 та деталізацію права у ЗУ «Про звернення громадян» є хибним. Посилання на Інструкцію про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в органах прокуратури України, затверджену наказом Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363 є безпідставним, оскільки вказаний наказ є нікчемним через відсутність його реєстрації в Мінюсті, а тому застосуванню не підлягає. Крім того, зазначаючи про те, що запитувана інформація була надана позивачу листом від 05.10.2021, відповідач не надала доказів надання та отримання позивачем такої інформації.

Представником відповідача Одеської обласної прокуратури та відповідачем, начальником відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук В.М., до суду надано заперечення, в яких вказано, що положеннями ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» визначено, що дія цього Закону не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним Законом. Позивачу надано проміжну відповідь, якою повідомлено, що документ буде вирішено в порядку, передбаченому КПК України, з урахуванням вимог ЗУ «Про звернення громадян». При цьому, фактично права позивача не порушено, оскільки йому направлено копію розпорядчого акту, який також надано разом з відзивом.

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

16 вересня 2021 року до Одеської обласної прокуратури засобами електронного зв`язку надійшов запит ОСОБА_1 від 16.09.2021 року про надання копії розпорядчого акту на підставі якого прокурори: Шпаченко С.М., Бочук М.М., Різой К.Є., Коршун М.Г., Полубок Д.Ю. здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000951 від 23.12.2020 року (а.с. 128-129).

16 вересня 2021 року Одеською обласною прокуратурою листом № 27-11415вих-21 за підписом начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук В.М. надано відповідь в якій зазначено, що «інформаційний запит» не містить прохань щодо надання саме публічної інформації, а містить вимоги щодо надання інформації та копій процесуальних документів створених у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні. Отже, порядок вирішення вищезазначених документів з урахуванням вимог та положень Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про звернення громадян», Кримінального процесуального кодексу України, постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 11 від 30.09.2013 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації». Таким чином, вказаний документ буде вирішений в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з урахуванням вимог ст. 12 Закону України «Про звернення громадян». Про результати остаточного розгляду звернення буде повідомлено додатково (а.с. 130-131).

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Письмовий запит подається в довільній формі.

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статі 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України № 10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації", суд роз`яснив, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях: уся інформація, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб`єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI); інформація щодо використання бюджетних коштів юридичними особами, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим (пункт 2 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI); інформація, пов`язана з виконанням особами делегованих повноважень суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг (пункт 3 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI); інформація щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, якщо йдеться про суб`єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями (пункт 4 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI); інформація про стан довкілля; якість харчових продуктів і предметів побуту; аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; інша інформація, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) (частина друга статті 13 Закону № 2939-VI).

Приписами ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» визначено, що цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

З матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2021 року до Одеської обласної прокуратури засобами електронного зв`язку надійшов запит ОСОБА_1 від 16.09.2021 року про надання копії розпорядчого акту на підставі якого прокурори: Шпаченко С.М., Бочук М.М., Різой К.Є., Коршун М.Г., Полубок Д.Ю. здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000951 від 23.12.2020 року (а.с. 128-129).

Листом від 16 вересня 2021 року № 27-11415вих-21 за підписом начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук В.М., Одеською обласною прокуратурою надано відповідь та повідомлено, що згідно вимог ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Тобто вказаним Законом розпорядника інформації зобов`язано надавати вже наявну публічну інформацію, проведення перевірочних та оціночних дій не передбачено. На підставі ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» дія цього Закону не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним Законом. Відповідно до ст. 19 вказаного Закону запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Отже, порядок вирішення вищезазначених документів з урахуванням вимог та положень Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про звернення громадян», Кримінального процесуального кодексу України, постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 11 від 30.09.2013 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації». Таким чином, вказаний документ буде вирішений в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з урахуванням вимог ст. 12 Закону України «Про звернення громадян». Про результати остаточного розгляду звернення буде повідомлено додатково (а.с. 130-131).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується позивачем, що ОСОБА_1 є заявником в кримінальному провадженні № 0000951 від 23.12.2020 року (а.с. 12).

При цьому, як вбачається зі змісту постанови про зміну та призначення групи прокурорів від 05 березня 2021 року, її винесено Одеською обласною прокуратурою в межах кримінального провадження № 0000951 від 23.12.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 37, ст. 110 КПК України.

Тобто, запитувана ОСОБА_1 інформація, зокрема, копія розпорядчого акту на підставі якого прокурори: Шпаченко С.М., Бочук М.М., Різой К.Є., Коршун М.Г., Полубок Д.Ю. здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000951 від 23.12.2020 року, є такою, що створена відповідачем, Одеською обласною прокуратурою, в межах здійснення досудового розслідування, учасником якого є позивач.

В той же час, КПК України регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників кримінального провадження з інформацією, створеною (одержаною) у ході не лише досудового розслідування, а й судового провадження відповідної кримінальної справи. А тому доступ учасників кримінального провадження, до інформації, створеної (одержаної) у ході досудового розслідування, забезпечується в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством, зокрема ст. 221 КПК України, а не в порядку ЗУ «Про доступ до публічної інформації».

При цьому, відповідно до п. 7 розділу IV Інструкції про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363, запити, які за своїм змістом є зверненнями, реєструються у порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян".

Посилання представника позивача на те, що наказ Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363 є нікчемним через відсутність його реєстрації в Мінюсті, тому не підлягає застосуванню, суд не приймає до уваги, оскільки вказаний наказ не є предметом спору в даній справі.

З урахуванням вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності відповідачів, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторії Миколаївни по відмові в наданні інформації ОСОБА_1 відповідно до запиту на інформацію від 16.09.2021 року щодо надання копії розпорядчого акту, на підставі якого прокурори: Шпаченко С.М., Бочук М.М., Різой К.Є., Коршун М.Г., Полубок Д.Ю. здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000951 від 23.12.2020 року; зобов`язання Одеської обласної прокуратури надати копію розпорядчого акту, на підставі якого прокурори: Шпаченко С.М., Бочук М.М., Різой К.Є., Коршун М.Г., Полубок Д.Ю. здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000951 від 23.12.2020 є необґрунтованими.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторії Миколаївни (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3), Одеської обласної прокуратури (, адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Генеральна прокурорка Венедіктова Ірина Валентинівна (адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15) про визнання протиправною бездіяльність начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Одеської обласної прокуратури Торган-Мосійчук Вікторії Миколаївни по відмові в наданні інформації ОСОБА_1 відповідно до запиту на інформацію від 16.09.2021 року щодо надання копії розпорядчого акту, на підставі якого прокурори: Шпаченко С.М., Бочук М.М., Різой К.Є., Коршун М.Г., Полубок Д.Ю. здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000951 від 23.12.2020 року; зобов`язання Одеської обласної прокуратури надати копію розпорядчого акту, на підставі якого прокурори: Шпаченко С.М., Бочук М.М., Різой К.Є., Коршун М.Г., Полубок Д.Ю. здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000951 від 23.12.2020, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.