Справа № 640/26064/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м. Київ № 640/26064/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі по тексту - відповідач), адреса: 25006, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспективна, будинок 55, в якій позивач просить:

- скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області

1) №6-1128 від 27 червня 2019 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 38,14 грн;

2) №6-1128 від 27 червня 2019 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 34,90 грн;

3) №8-1128 від 09 червня 2020 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 38,14 грн;

4) №8-1128 від 09 червня 2020 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 34,90 грн;

5) №-1128 від 27 травня 2021 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в розмірі 38,14 грн;

6) №-1128 від 27 травня 2021 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в розмірі 34,90 грн;

7) №0-1123 від 25 червня 2019 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік в розмірі 4,65 грн;

8) №0-1123 від 25 червня 2019 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік в розмірі 2263,58 грн;

9) №0-1123 від 25 червня 2019 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік в розмірі 4,65 грн;

10) №0-1123 від 23 червня 2020 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 7448,81 грн;

11) №0-1123 від 23 червня 2020 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 123,89 грн;

12) №0-1123 від 23 червня 2020 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 3805,78 грн;

13) №0-1123 від 23 червня 2020 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 123,89 грн;

14) №0-1123 від 21 квітня 2021 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 7728,01 грн;

15) №0-1123 від 21 квітня 2021 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 216,47 грн;

16) №0-1123 від 21 квітня 2021 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 3948,43 грн;

17) №0-1123 від 21 квітня 2021 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 216,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на необґрунтованість та безпідставність винесених податковим органом податкових повідомлень-рішень щодо нарахування податкового зобов`язання із земельного податку, оскільки позивач не має у власності чи користуванні земельних ділянок на території Кіровоградської області.

Водночас, позивач посилається на протиправність податкових повідомлень-рішень щодо нарахування податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято неуповноваженим органом, а також незалежно вручено позивачу відповідно до статті 42 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями (надалі по тексту - ПК України). Крім того, позивачем наголошено про безпідставність нарахування відповідного податку, через відсутність посилання у оскаржуваних рішеннях на акти органів місцевого самоврядування про встановлення ставки відповідного податку, що унеможливлює перевірку правильності його нарахування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Витребувано від ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують факт відсутності реєстрації права власності за ним на земельні ділянки, розташовані у Кіровоградській області у період з 2019 року по 2020 рік та зобов`язати останнього у п`ятнадцятиденний термін з дня отримання копії даної ухвали, подати їх через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва (01051, місто Київ, вулиця Петра Болбочана, будинок 8, корпус 1, головуючий суддя Гарник К.Ю.)

Витребувано від Головного управління ДПС у Кіровоградській області належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та зобов`язати останнього у п`ятнадцятиденний термін з дня отримання копії даної ухвали, подати їх через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва (01051, місто Київ, вулиця Петра Болбочана, будинок 8, корпус 1, головуючий суддя Гарник К.Ю.)

На виконання вимог ухвали суду відповідачем 19 жовтня 2021 року подано до суду відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого податковий орган щодо задоволення позовних вимог заперечує, з підстав безпідставності доводів викладених у позовній заяві.

Контролюючий орган у письмовому відзиві на позов посилався на необґрунтованість позовних вимог, оскільки контролюючий орган реалізував свої повноваження на підставі та у межах визначених чинним законодавством.

20 жовтня 2021 року, на виконання вимог ухвали суду позивачем подано до суду додаткові аргументи.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Фізична особа ОСОБА_1 являється одноосібним власником:

1) машиномісця, загальною площею 12,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 278553717 від 07 жовтня 2021 року;

2) машиномісця, загальною площею 12,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 278553717 від 07 жовтня 2021 року;

3) квартири, загальною площею 56,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 278553717 від 07 жовтня 2021 року;

4) приміщення, офісного приміщення, загальною площею 60,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 278553717 від 07 жовтня 2021 року;

5) нежитлового приміщення, загальною площею 119 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 278553717 від 07 жовтня 2021 року;

6) квартири, загальною площею 135,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 278553717 від 07 жовтня 2021 року.

Контролюючим органом в порядку підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України винесено податкові повідомлення-рішення:

1) №0-1123 від 25 червня 2019 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік в розмірі 4,65 грн;

2) №0-1123 від 25 червня 2019 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік в розмірі 2263,58 грн;

3) №0-1123 від 25 червня 2019 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік в розмірі 4,65 грн;

4) №0-1123 від 23 червня 2020 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 7448,81 грн;

5) №0-1123 від 23 червня 2020 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 123,89 грн;

6) №0-1123 від 23 червня 2020 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 3805,78 грн;

7) №0-1123 від 23 червня 2020 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 123,89 грн;

8) №0-1123 від 21 квітня 2021 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 7728,01 грн;

9) №0-1123 від 21 квітня 2021 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 216,47 грн;

10) №0-1123 від 21 квітня 2021 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 3948,43 грн;

11) №0-1123 від 21 квітня 2021 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 216,47 грн.

Крім того, контролюючим органом в порядку підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України та відповідно до пункту 286.5 статті 286 ПК України винесено податкові повідомлення-рішення:

1) №6-1128 від 27 червня 2019 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 38,14 грн, що направлено позивачу засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_8 ;

2) №6-1128 від 27 червня 2019 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 34,90 грн, що направлено позивачу засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_8 ;

3) №8-1128 від 09 червня 2020 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 38,14 грн, що направлено позивачу засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_8 ;

4) №8-1128 від 09 червня 2020 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 34,90 грн, що направлено позивачу засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_8 ;

5) №-1128 від 27 травня 2021 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в розмірі 38,14 грн, що направлено позивачу засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_8 ;

6) №-1128 від 27 травня 2021 року про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в розмірі 34,90 грн, що направлено позивачу засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_8 .

Незгода позивача з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями стала підставою для звернення до адміністративного з цією позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Поняття, склад та порядок адміністрування податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки були введені в Податковий кодекс України з моменту його прийняття у 2010 році в ст. 265 розділу ХII «Місцеві податки та збори» ПК України. При цьому, згідно з п.п. 265.1.1 п. 265.1 ст. 265 ПК України платниками цього податку визначені фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

З 1 січня 2015 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII внесено зміни щодо оподаткування нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, зокрема, розширено базу оподаткування для податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, шляхом оподаткування як житлової, так і нежитлової нерухомості.

Податок на майно належить до місцевих податків та згідно з п. 10.3 ст. 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору (п.п. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України).

Згідно з п.п. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

Згідно з п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості надсилаються (вручаються) платнику податку - фізичній особі контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової або нежитлової нерухомості.

Приписами п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Базою оподаткування є загальна площа об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у праві власності фізичних осіб (п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Згідно з п.п. 266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Позивач обґрунтовуючи адміністративний позов зауважує, що оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки відповідно до ст. 42 ПК України неуповноваженим контролюючим органом, не надіслано відповідні рішення у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Суд вважає, що відповідач протиправно прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення поза межами наданих йому повноважень, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 01 червня 2016 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 .

Пунктом 266.7.1, 266.7.2 статті 266 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Механізм подання органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та органами, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, контролюючим органам відомостей, необхідних для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (далі - відомості) визначає Порядок подання органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та органами, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, відомостей, необхідних для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 476.

Суб`єктами подання відомостей є Мін`юст, територіальні органи і підрозділи ДМС (п. 2 Порядку № 476).

Згідно з п. 3 Порядку № 476 Мін`юст, територіальні органи і підрозділи ДМС подають до 15 квітня 2013 р., а у подальшому - щокварталу протягом 15 днів після закінчення податкового (звітного) кварталу контролюючим органам відомості станом на перше число відповідного кварталу.

Відповідно до п. 4 Порядку № 476 Мін`юст подає ДФС інформацію про об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у тому числі нерезидентів (далі - нерухоме майно), із зазначенням прізвища, імені та по батькові фізичної особи, реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку у паспорті), найменування юридичної особи та її податкового номера, адреси і типу нерухомого майна, його реєстраційного номера, загальної та житлової площі нерухомого майна, виду спільної власності (у разі, коли таке майно належить на праві спільної власності), розміру частки у праві спільної власності (у разі, коли таке майно належить на праві спільної часткової власності), підстави виникнення права власності і дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Передача зазначеної інформації здійснюється на центральному рівні між Мін`юстом і ДФС в електронній формі телекомунікаційними каналами зв`язку.

Формати інформаційних файлів, регламент передачі інформації, форма журналів обліку переданих та отриманих інформаційних файлів визначаються спільними актами Мін`юсту і Мінфіну.

Згідно з п. 5 Порядку № 476 територіальні органи і підрозділи ДМС подають відповідним контролюючим органам інформацію про фізичних осіб, місце проживання яких зареєстровано (знято з реєстрації) у відповідному населеному пункті, із зазначенням прізвища, імені, по батькові, дати і місця народження, місця проживання (країна, регіон, район, населений пункт, вулиця, номер будинку (корпусу) і квартири (до і після реєстрації), серії та номера паспорта, свідоцтва про народження або іншого документа, що посвідчує особу, найменування органу, який видав документ, і дати видачі після запровадження електронного обліку реєстрації місця проживання фізичних осіб.

Передача інформації про фізичних осіб здійснюється на рівні територіальних органів і підрозділів ДМС та контролюючих органів в електронній формі.

Формати інформаційних файлів, регламент передачі інформації, форма журналів обліку переданих та отриманих інформаційних файлів визначаються спільними актами МВС і Мінфіну.

До запровадження електронного обліку реєстрації місця проживання фізичних осіб територіальні органи і підрозділи ДМС подають інформацію контролюючим органам за їх письмовим запитом.

Крім того, відповідно до п. 6 Порядку № 476 відомості, що подаються контролюючим органам, вносяться до інформаційної бази даних і використовуються з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, відповідач мав необхідну інформацію про зареєстроване місце проживання позивача та адресу знаходження його нерухомого майна. З метою уточнення актуальної інформації відповідач мав можливість звернутися з відповідними запитами. Чинне законодавство не передбачає обов`язку платника податків подавати уточнюючі документи для внесення даних про нерухоме майно до інформаційної бази контролюючого органу.

Тобто, відповідач не довів правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення №0-1123 від 25 червня 2019 року, №0-1123 від 25 червня 2019 року, №0-1123 від 25 червня 2019 року, №0-1123 від 23 червня 2020 року, №0-1123 від 23 червня 2020 року, №0-1123 від 23 червня 2020 року, №0-1123 від 23 червня 2020 року, №0-1123 від 21 квітня 2021 року, №0-1123 від 21 квітня 2021 року, №0-1123 від 21 квітня 2021 року, №0-1123 від 21 квітня 2021 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо податкових повідомлень-рішень із земельного податку, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Статтею 270 ПК України встановлено, що об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з статтею 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Платники плати за землю мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем знаходження земельних ділянок для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 та 281.5 цієї статті; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган (контролюючі органи) за місцем знаходження кожної із земельних ділянок проводить (проводять) протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає)/надсилають (вручають) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Згідно з пунктом 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

За обліковим даним ДПС ОСОБА_1 код ( НОМЕР_1 ) є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_9 :

1. цільове призначення: (01.03) для ведення особистого селянського господарства не більш як 2 га площею 0.0151га;

2. цільове призначення: (01.03) для ведення особистого селянського господарства не більші як 2 га площею 0.0379га;

3. цільове призначення: (02.01)для будівн. і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (міста-не більш як 0,10 га) площею 0.0249га;

4. цільове призначення: (02.01)для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (міста-не більш як 0,10 га) площею 0.0165га

Водночас, позивачем наголошується, що він не має у власності та користуванні земельних ділянок на території Кіровоградської області.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для нарахування відповідачем податкового зобов`язання із земельного податку визначеного оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями являється саме облікові дані, що міститься і автоматизовано-аналітичних системах податкового органу.

Суд звертає увагу, що будь-яка податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно наявних у платника податків у власності та/або користуванні земельних ділянок, має виключно інформативний характер і не є належним доказом у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Доказів наявності у позивача у власності або користуванні земельних ділянок матеріали справи не містять.

Надаючи оцінку вищевикладеному, суд зауважує, що, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність нарахування податкового зобов`язання із земельного податку до позивача, що свідчить про наявність підстав для визнання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 952,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 952,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6-1128 від 27 червня 2019 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 38,14 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6-1128 від 27 червня 2019 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 34,90 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №8-1128 від 09 червня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 38,14 грн.

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №8-1128 від 09 червня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 34,90 грн.

6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №-1128 від 27 травня 2021 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в розмірі 38,14 грн.

7. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №-1128 від 27 травня 2021 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в розмірі 34,90 грн.

8. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 25 червня 2019 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік в розмірі 4,65 грн.

9. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 25 червня 2019 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік в розмірі 2263,58 грн.

10. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 25 червня 2019 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік в розмірі 4,65 грн.

11. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 23 червня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 7448,81 грн.

12. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 23 червня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 123,89 грн.

13. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 23 червня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 3805,78 грн.

14. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 23 червня 2020 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік в розмірі 123,89 грн.

15. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 21 квітня 2021 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 7728,01 грн.

16. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 21 квітня 2021 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 216,47 грн.

17. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 21 квітня 2021 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 3948,43 грн.

18. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1123 від 21 квітня 2021 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 216,47 грн.

19. Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 952,00 грн (дев`ятсот п`ятдесят два гривні, нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (адреса: 25006, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспективна, будинок 55, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник