Справа № 420/17512/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дії та бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ

Ухвалою суду від 20.09.2021 року по справі №420/16799/21 позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України в частині щодо:

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати з 05.03.2019 пенсії ОСОБА_1 в розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 по 31.12.2019 в розмірі 100% суми підвищення пенсії з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язання Пенсійний фонд України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

22.09.2021 року після здійснення розподілу справи №420/16799/21 відповідно до ч.6 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України, справа №420/17512/21 надійшла до судді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області позивачу проведено перерахунок пенсії в разі втрати годувальника та здійснено її виплату починаючи з 01.01.2018 року.

Разом з тим, при проведенні вищенаведеного перерахунку пенсії відповідач протиправно застосував обмеження максимального розміру суми підвищення до пенсії, зокрема у 2018 році з урахуванням лише 50% суми підвищення пенсії, а в 2019 році - з урахуванням лише 75% суми підвищення пенсії, чим на думку позивача, відповідач фактично змінив умови і норми пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, передбачені Законом України №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, чим порушив вимоги ст.1-1 цього Закону.

Такі дії на переконання позивача, є протиправними та такими, що порушують її право на належний соціальних захист та справедливий і гарантований державою рівень пенсійного забезпечення, а тому ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

21.10.2021 року на адресу суду від відповідача-1 надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що згідно з ч.3 ст.1 Закону України №2262 члени сімей військовослужбовців, осіб які мають право на пенсію за цим законом, які загинули або померли або пропали безвесті мають право на пенсію у разі втрати годувальника. Відповідно до ст.36 Закону №2262, позивачу 19.03.2015 року була призначена пенсія в разі втрати годувальника у розмірі 30% грошового забезпечення ОСОБА_2 . Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року, передбачено виплату перерахованих пенсій проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 - 50 відсотків; з 1 січня 2019 по 31 грудня 2019 - 75 відсотків; з 1 січня 2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії. За таких умов, відповідач вважає, що його дії відносно виплати пенсії з урахуванням підвищення пенсії є правомірними.

26.10.2021 до суду надійшов відзив Відповідача-2 на адміністративний позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись, на п.10 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого Постановою КМУ №312 від 11.05.2017р., та те що він здійснює фінансування пенсій шляхом розподілу коштів, що надходять на його видатковий рахунок. Спеціальних підрозділів, які безпосередньо виплачують пенсію одержувачам в Пенсійному фонді України не створено, а повноважень формувати виплатні документи (списки на виплату пенсій, відомостей тощо) шляхом включення до них нарахованих конкретним одержувачам сум пенсій та підписувати їх Пенсій фонд не має. Пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформлюються органом Пенсійного фонду України. Та відповідно до п.п.5 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополь затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 15.01.2015р. №40/26485 саме головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі відповідно до покладених завдань здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам(крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Механізм виплати пенсії та грошової допомоги їх одержувачам, що визначений Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку затверджений Постановою КМУ №1279 не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії. Тоді як згідно Закону України №2262 який розмежовує повноваження Пенсійного фонду України та головних управлінь Пенсійного фонду України відповідач тільки забезпечує фінансування виплати пенсій за виплатними документами, сформованими головними управліннями Фонду в областях, та централізоване перерахування коштів (фінансування) не є персоналізованим, не передбачає індивідуального визначення суми виплати кожному одержувачу та лише спрощує процедуру проходження коштів від Фонду до банку.

Крім того відповідачі зазначали про порушення шестимісячного строку звернення до суду позивачем, що в свою чергу є порушенням приписів ст.122 КАС України, з підстав чого позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до статті 240 КАС України.

Ухвалою суду від 27.09.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Також ухвалою суду від 27.09.2021 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в строк для надання відзиву надати до суду належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_1 .

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши адміністративний позов, відзиви відповідачів, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 30% від основного розміру грошового забезпечення, що підтверджується протоколом № (Міноборони) від 19.03.2015 року.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, в січні 2018 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було проведено позивачу перерахунок пенсії та здійснено її виплату з 01.01.2018 року.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа військовослужбовців та осіб які знаходились на їх утриманні визначено Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі за текстом Закон №2262-ХІІ).

Так, частинами другою та третьою статті 51 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже законодавцем визначена підстава для перерахунку пенсій, а саме: підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. При цьому визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій покладено на Кабінет Міністрів України.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі Порядок №45).

Відповідно до п.1 наведеного вище Порядку №45, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року, пенсії призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що 21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103).

Згідно пункту 1 Постанови №103 встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 01 березня 2018 року, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

При цьому пунктом 2 Постанови №103 зазначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.63 Закону №2262-XII, Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями визначати умови і порядок перерахунку пенсій відповідних категорій військовослужбовців у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення та їх розмір. Право Кабінету Міністрів України встановлювати порядок виплати перерахованих пенсій, як це вказано в пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, наведеним та іншими Законами України не визначене та не передбачене.

Відповідно до п.4 Постанови №103 зазначено, що у разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно із ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2017 рік у 2017 році установлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VIII, яким внесено зміни до 29 законодавчих актів України. Деякі пункти цього Закону застосовуються з 01.10.2017, деякі з 01.01.2018 року.

З підстав вищенаведених змін в законодавстві мінімальний розмір пенсії у разі втрати годувальника з числа військовослужбовців збільшився на 280 грн і складав 2904 грн.

Так, суд зазначає, що з протоколу перерахунку пенсії № від 01 жовтня 2017 року вбачається, що позивачу перераховано пенсію по втраті годувальника, виходячи з наступних складових грошового забезпечення: посадовий оклад 970,00 грн, оклад за військове звання 130,00 грн, процентна надбавка за вислугу років (40%) 440,00 грн, надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (20%, 20%) 194,00 грн, надбавка за особливо важливі завдання (50%) 770,00, премія (10%) - 97,00; всього сума для обчислення грошового забезпечення для обчислення пенсії становила 2601,00 грн, виходячи з основного розміру пенсії 30% грошового забезпечення її розмір обчислено у розмірі 780,3 грн. та з урахуванням мінімального розміру пенсії на 1 утриманця становив 2904,00 грн.

При цьому суд звертає увагу на те, що в січні 2018 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено позивачу перерахунок пенсії виходячи з наступних складових грошового забезпечення: посадовий оклад 4090,00 грн, оклад за військове звання 1410,00 грн, процентна надбавка за вислугу років (50%) 2750,00 грн; всього сума для обчислення грошового забезпечення пенсії становила 8250,00 грн, з урахуванням основного розміру пенсії 30%, сума пенсії становила 2475,3 грн та з урахуванням знову ж таки мінімального розміру пенсії на 1 утриманця становить 2904,00 грн.

Аналізуючи вищезазначені протоколи перерахунку пенсії позивача станом на 01.10.2017 року та від 01.05.2018 року (здійсненого на підставі постанови КМУ №103) та враховуючи п.4 Постанови №103, суд вказує на те, що фактично сума пенсії позивача залишилась не змінною, а саме у розмірі 2904,00 грн та оскільки в даному випадку після підвищення пенсії позивача її розмір був менший ніж розмір мінімального розміру пенсії, то Пенсійним органом не вчинялось дій щодо неповної виплати підвищення пенсії про яку вказує позивач згідно предмету позову, а саме дій щодо невиплати з 05.03.2019 пенсії ОСОБА_1 в не повному розмірі (50% або 75%) підвищення пенсії, та матеріали справи цього не містять.

Підсумовуючи вищенаведене суд вказує на безпідставність вимог позивача в зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню.

Враховуючи висновки суду щодо необхідності відмови у задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправною бездіяльніось Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, суд також зазначає про відсутність підстав для задоволення решти вимог, які є похідними від першої вимоги.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає що відповідач не вчинян протиправної бездіяльності, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ

У задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна 83, ).

Відповідач 2 - Пенсійного фонду України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, ).

Суддя Іванов Е.А.

.