Справа № 540/5320/21
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/5320/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Альошиній І.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Берьозки Ю.В.,

представника відповідача та третьої особи - Саприкіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), третя особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.11.2021 р., просить стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі у розмірі 174128,23 грн. за період з 14.10.2020 р. по 27.09.2021 р. (із розрахунку 728,57 грн. за кожен робочий день) з вирахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 р. у справі № 540/1473/20 його поновлено на посаді заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з 08.05.2020р. та в цій частині рішення суду допущено до негайного виконання. В той же час, відповідачем виконано рішення лише 28.09.2021 р. шляхом винесення наказу № 2356/к. Таким чином наявним є факт затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі, що в свою чергу передбачає відповідальність, встановлену ст.236 КЗпП України. Середній заробіток за час затримки виконання судового рішення за період з 14.10.2020 р. (наступний день після рішення суду) по 27.09.2021 р. (останній день затримки виконання) складає 174128,23 грн. (728,57 грн. х 239 робочих днів). Необхідність стягнення вказаних сум з Міністерства юстиції України позивач з посиланням на правові позиції Верховного Суду, викладені в постанові від 25.04.2019р. у справі №820/5002/16, мотивує тим, що саме Міністерство юстиції України є боржником за рішенням суду у справі № 540/1473/20 і саме відповідач є відповідальним за затримку виконання рішення.

Ухвалою від 20.09.2021 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву.

05.10.2021 р. від третьої особи надійшли пояснення, в яких зазначає, що 23.12.2020 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не є у спірних правовідносинах правонаступником Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, а тому залучення його до розгляду справи є безпідставним. Просить відмовити у задоволенні позову.

11.10.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні ст.2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника. Тому середній заробіток повинен стягуватися за період до моменту працевлаштування позивача на іншій роботі чи отримання будь-якого іншого доходу. Зазначає, що під час вирішення питання про стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду необхідно також встановити наявність виплат допомоги по безробіттю. Між тим, позивачем не надано жодного документа, що спростовує факт отримання ним доходу у спірний період, що в свою чергу може свідчити про необґрунтованість заявлених вимог та наявності об`єктивно існуючих підстав для відмови у задоволенні позову.

13.10.2021 р. від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.

Ухвалою від 18.10.2021 р. відмовлено у клопотанні відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 28.10.2021 р. продовжено розгляд справи.

Ухвалою від 29.10.2021 р. відмовлено в задоволенні заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

10.11.2021 р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою від 11.11.2021 р. здійснено перехід до розгляду адміністративної справи № 540/5320/21 за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, призначено підготовче засідання на 24.11.2021 р. о 09:00 год.

22.11.2021 р. від відповідача надійшов відзив на заяву позивача про збільшення позовних вимог, в якій зазначає про те, що провадження у справі відкрито 20.09.2021 р., а п`ятнадцятиденний строк на здійснення процесуальних дій сплинув 04.10.2021 р., у зв`язку з чим заява про збільшення позовних вимог подана поза межами цього строку. Крім того, з посиланням на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2021 р. у справі № 540/1484/21 вказує, що судом вже прийнято остаточне рішення щодо стягнення середнього заробітку з Мін`юсту за період, про який зазначає позивач у заяві про збільшення позовних вимог.

22.11.2021 р. від третьої особи надійшли пояснення, в яких вказує на те, що залучення Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до участі у справі є безпідставним, так як позивач не перебував у трудових відносинах з третьою особою; посада, на яку його поновлено, не відноситься до штатного розпису Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); прийняте рішення за результатами розгляду справи не стосуватиметься прав та обов`язків третьої особи.

Ухвалою від 24.11.2021 р. закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача та третьої особи просила відмовити в задоволенні позову з вказаних у відзиві та поясненнях підстав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 05.05.2020 р. № 1616/к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з 07.05.2020 р. відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку із ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з припиненням державної служби.

06.05.2020 р. Головне територіальне управління юстиції у Херсонської області прийняло наказ № 19/2 "Про оголошення наказу Міністерства юстиції України "Про звільнення від 05.05.2020 р. № 1616/к".

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 р., яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 р., у справі № 540/1473/20 визнано протиправними та скасовано накази Міністерства юстиції України від 05.05.2020 р. № 1616/к та Головного територіального управління юстиції у Херсонської області № 19/2 від 06.05.2020 р., а позивача поновлено на посаді заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонської області з 08 травня 2020 року та в цій частині рішення допущено до негайного виконання.

Херсонським окружним адміністративним судом у справі № 540/1473/20 видано виконавчий лист № 1241 2020 р. від 28.10.2020 р. (в порядку негайного виконання), за яким боржника - Міністерство юстиції України зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонської області з 08 травня 2020 року.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.12.2020 р. ВП № 63970440 за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження.

Наказом Міністерства юстиції України від 28.09.2021 р. № 2356/к "Про поновлення" скасовано наказ Міністерства юстиції України від 05.05.2020 р. № 1616/к "Про звільнення", поновлено ОСОБА_1 з 08 травня 2020 року на посаді заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Позивач вважає, що відповідач, внаслідок затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, має сплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення з 14.10.2020 р. по 27.09.2021 р. у розмірі 174128,23 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.3 ст.14 КАС України).

Пунктом 3 частини 1 статті 371 КАС України встановлено, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Згідно ч.ч.1, 8 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Приписами ст.236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

У пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 р. № 9 роз`яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Зі змістом ст.236 КЗпП України слідує, що виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Добровільне виконання рішення суду боржником це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

У постанові від 12.06.2019 р. у справі № 826/18436/16 Верховний Суд зазначив, що наведений обов`язок виплатити поновленій на посаді особі середнього заробітку за час вимушеного прогулу не залежить від обставин та причин невиконання судового рішення про поновлення такої особи на посаді.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі ст.236 КЗПП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.02.2018 р. у справі № 807/2713/13-а, від 21.03.2018 р. у справі № 243/2748/16-ц, від 27.06.2019 р. у справі № 821/1678/16, від 17.07.2019 р. у справі № 825/1281/16, від 25.07.2019 р. у справі № 2а-3138/10/0370, від 27.11.2019 р. у справі № 802/1183/16-а.

Отже, період затримки необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі.

Суд зазначає, що Херсонським окружним адміністративним судом рішення у справі № 540/1473/20 про поновлення ОСОБА_1 на роботі прийнято 13.10.2020 р.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 р. рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 р. у справі № 540/1473/20 залишено без змін.

Рішення суду в частині поновлення на посаді позивача виконано відповідачем 28.09.2021 р. шляхом прийняття Міністерством юстиції України наказу № 2356/к, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Тобто, фактично рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 р. у справі № 540/14735 виконано лише 28.09.2021 р., відтак, у позивача наявне право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі відповідно до ст.236 КЗпП України з 14.10.2020 р. по 27.09.2021 р.

Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладених у постановах від 08.11.2019 р. у справі № 813/5952/15, від 30.01.2019 р. у справі № 808/1271/18.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (далі - Порядок № 100).

З урахуванням цих норм, зокрема, абз.3 п.2 Порядку № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п.5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За приписами п.8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 р. у справі № 540/1473/20, яке набрало законної сили, встановлено, що середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає 728,57 грн.

Враховуючи, що періодом затримки є період з 14.10.2020 р. (дата, яка слідує за датою прийняття рішення, яким позивача було поновлено на посаді) по 27.09.2021 р. (дата, що передує прийняттю наказу Міністерства юстиції України від 28.09.2021 р. № 2356/к), при цьому кількість робочих днів у цей період складає 239, то середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі становить 174128,23 грн. (239 робочих днів х 728,57 грн.).

Твердження відповідача про необхідність врахування при стягненні середнього заробітку допомоги по безробіттю суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не надано жодних доказів перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості та отримання ним допомоги по безробіттю, а позивач даний факт спростував у судовому засіданні.

Також суд не погоджується з доводами відповідача про порушення позивачем строків подачі заяви про збільшення позовних вимог, оскільки ч.1 ст.47 КАС України визначено, що позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 20.09.2021 р. у справі було відкрито спрощене провадження, однак ухвалою від 11.11.2021 р. суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Заяву про збільшення позовних вимог позивачем подано 10.11.2021 р., а підготовче провадження закрито ухвалою від 24.11.2021 р.

Таким чином, в силу положень ч.1 ст.47 КАС України позивачем не пропущено строк для подачі заяви про збільшення позовних вимог.

Також безпідставними є твердження відповідача про те, що питання стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі вже розглянуто в рамках справи № 540/1484/21 виходячи з наступного.

Так, предметом позовних вимог ОСОБА_1 в рамках справи № 540/1484/21 було стягнення з Міністерства юстиції України середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 14.10.2020 р. по день прийняття рішення суду за результатами розгляду даної справи.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з Міністерства юстиції України на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 15.10.2020 р. по 22.06.2021 р. в сумі 123856,90 грн.

Однак постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2021 р. рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Підставою для відмови у задоволенні позову апеляційна інстанції зазначила передчасність звернення позивача до суду, оскільки на час винесення рішення судом першої інстанції ОСОБА_1 не було поновлено на посаді.

Тобто, позивачу відмовлено у позові не по суті вимог, а у зв`язку з їх передчасністю.

Дійсно, наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді винесено Міністерством юстиції України 28.09.2021 р., а тому враховуючи викладене, позивачем 10.11.2021 р. і було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог з урахуванням періоду з 14.10.2020 р. по 27.09.2021 р.

З викладеного слідує, що питання про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період, який було зазначено в рамках справи № 540/1484/21, не вирішено по суті.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул.Архітектора Городецького, буд.13, ), третя особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (54000, м.Миколаїв, вул.8 Березня, буд.107, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі задовольнити.

Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул.Архітектора Городецького, буд.13, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі у розмірі 174128 (сто сімдесят чотири тисячі сто двадцять вісім) грн. 23 коп. за період з 14.10.2020 р. по 27.09.2021 р. з вирахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів.

Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул.Архітектора Городецького, буд.13, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25 листопада 2021 р.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 106020000