Справа № 280/108/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/108/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Рубан А.В.

за участю представника позивача Губорєвої Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року (головуючий суддя Стрельникова Н.В.)

в адміністративній справі №280/108/21 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" до відповідача Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", звернувся 08.01.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Держпраці у Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Запорізькій області №ЗП/14639/1989/АВ/П від 05.10.2020 року.

Позов обґрунтовано тим, що припис № ЗП 14639/1989/АВ/П від 05.10.2020 є протиправним з тих підстав що, структурний підрозділ «Запорізька дистанція електропостачання» є виробничим підрозділом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та не має статусу юридичної особи, отже роботодавцем ОСОБА_1 є АТ «Українська залізниця», а тому головним інспектором Жадан Н.Ю. при здійсненні інспекційного відвідування було порушено вимоги пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823. Крім того Акт №ЗП 14639/1989/АВ від 05.10.2020 та Припис про усунення виявлених порушень №ЗП/14639/1989/АВ/П від 05.10.2020 структурним підрозділом «Запорізька дистанція електропостачання» отримано рекомендованим листом надісланим на адресу підрозділу, з чого вбачається порушення вищезазначених норм Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (зі змінами) з боку головного інспектора Жадан Н.Ю.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що позивач допустив інспектора праці до перевірки та надав документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування. В ході розгляду справи встановлено, що у день звільнення працівника ОСОБА_1 структурним підприємством «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» мало бути проведено остаточний розрахунок з гр. ОСОБА_1 , що передбачає виплату йому усіх сум саме у день звільнення 15.06.2020. Зазначив, що 05.10.2020 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів - Жадан Н.Ю. відповідно до положень ч.7-8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» складено припис про усунення виявлених порушень № ЗП 14639/1989/АВ/П, яким зобов`язано начальника структурного підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Сокола Ю.В. усунути порушення, виявлені під час інспекційного відвідування. Два примірника даного припису у день його складення, 05.10.2020, було направлено на адресу структурного підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», що підтверджується квитанцією Укрпошти (експрес) - поштове відправлення №918 від 05.10.2020 з описом вкладення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 918.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами позову. Посилається на те, що структурний підрозділ «Запорізька дистанція електропостачання» є виробничим підрозділом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та не має статусу юридичної особи, отже роботодавцем ОСОБА_1 є АТ «Українська залізниця», а тому головним інспектором Жадан Н.Ю. при здійсненні інспекційного відвідування було порушено вимоги пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823. Крім того Акт №ЗП 14639/1989/АВ від 05.10.2020 та Припис про усунення виявлених порушень №ЗП/14639/1989/АВ/П від 05.10.2020 структурним підрозділом «Запорізька дистанція електропостачання» отримано рекомендованим листом надісланим на адресу підрозділу, з чого вбачається порушення вищезазначених норм Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (зі змінами) з боку головного інспектора Жадан Н.Ю. При цьому, відмов від підписання акту та припису з боку керівництва підрозділу не було.

Щодо виявленого порушення ст.116, 117 КЗпП України вказує, що під час інспекційного відвідування інспектору надавались всі документи, з яких вбачається, що саме з 07.08.2020 ОСОБА_1 була виплачена преміальна винагорода за підсумком роботи за червень 2020 року в розмірі 601,49 грн.

Також зазначає, що позивачем на адресу суду 09.02.2021 та 16.02.2021 було направлено заяви, щодо подальшого врахування при розгляді справи рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.02.2021 у справі №336/7058/20, ухвалено судом за розглядом матеріалів адміністративного провадження про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, за наслідками складеного акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЗП 14639/1989/АВ від 05.10.2020, та винесено на підставі цього акту Припису про усунення порушень №ЗП/14639/1989/АВ/П від 05.10.2020, відносно керівника структурного підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_2 . Вказаним рішенням суду закрито провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст41 КУпАП. Як наслідок. акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЗП 14639/1989/АВ від 05.10.2020 є таким, що складений без належних підстав. Зауважує, що копію зазначеного судового рішення було подано позивачем до суду, проте залишено судом першої інстанції поза увагою, підтвердженням чого є не відображення позиції суду в рішенні відносно цього вже встановленого судом факту, яке набрало законної сили. Крім цього, вказує, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин положення ч.4 ст.78 КАС України та виніс оскаржуване рішення без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2018 у справі №753/11000/14-ц.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці у Запорізькій області Жадан Н.Ю. на підставі направлення про проведення заходу державного нагляду (контролю) було проведено інспекційне відвідування структурного підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» (а.с.17).

За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЗП 14639/1989/АВ від 05.10.2020 (а.с.13-16).

Згідно із Актом під час перевірки встановлено, що ОСОБА_1 було звільнено 15.06.2020 за ст.38 КЗпП України в зв`язку з виходом на пенсію, за власною заявою. Остаточний розрахунок з ним було проведено 07.08.2020, що є порушенням ст. 116 Кодексу законів про Працю України (далі - КЗпП України), відповідно до якої-при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, а також відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення при відсутності спору про їх розмір, виплачується середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку.

На підставі висновків Акту та вказаного порушення відповідачем було винесено припис про усунення виявлених порушень №ЗП/14639/1989/АВ/П від 05.10.2020, яким позивача зобов`язано усунути порушення вимог ст. 116-117 КЗпП України (а.с.11-12).

Позивач на припис №ЗП/14639/1989/АВ/П від 05.10.2020 подав скаргу до Головного управління Держпраці у Запорізькій області №114 від 16.10.2020 (а.с. 18-22).

Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області розглянуто скаргу №114 від 16.10.2020 та надано відповідь №08/03.4-06/10599 від 16.11.2020 (а.с. 23-26).

Позивач вважає припис № ЗП/14639/1989/АВ/П від 05.10.2020 незаконним.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V, норми Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. № 823.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

У відповідності до п. 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно п. 1 Положення про Головне управління Держпраці у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03 серпня 2018 року №84, Головне управління Держпраці у Запорізькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Підпунктом 5 п. 4 Положення про Головне управління Держпраці у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03 серпня 2018 року №84, визначено, що Головне управління Держпраці у Запорізькій області відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Отже, відповідач може здійснювати щодо суб`єктів господарювання, що використовують найману працю інспекційні відвідування (перевірки, нагляд) з питань додержання законодавства про працю.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (ЗУ 877-V).

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. № 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», передбачено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої впади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, житло чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу (ст. 6 ЗУ № 877-V).

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки (ч.1 ст.7 ЗУ № 877-V).

Матеріалами справи підтверджується, що 24.09.2020 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області видано наказ №1329 «Про проведення заходу державного нагляду (контролю)» щодо структурного підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі зверненні фізичної особи, погодження Державної служби України з питань праці від 11.09.2020 № 6334/1/12-20 на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю), ст. 259 Кодексу законів про працю України, Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 № 1985-ІV, № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 № 1986-ІV, Положення про Головне управління Держпраці у Запорізькій області, з ствердженого наказом Державної служби з питань праці від 03 серпня 2018 року № 84.

В силу ч. 2 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

У відповідності до зазначеної норми, на підставі вказаного наказу Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області оформлено направлення від 24 вересня 2020 року № 1036 на проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування. Під час заходу державного нагляду здійснювалася перевірка розрахунку при звільненні.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Так, у період з 30 вересня по 05 жовтня 2020 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно- правових актів - Жадан Н.Ю. проведено інспекційне відвідування структурного підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

За результатами інспекційного відвідування складено Акт інспекційного відвідування від 05.10.2020 року № ЗП 14639/189/АВ.

Матеріалами справи підтверджується, що два примірника цього акту у день його складення (05.10.2020) у зв`язку з відмовою від підпису було направлено на адресу структурного підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Вказане підтверджується квитанцією Укрпошти (експрес) - поштове відправлення №69 8 від 05 жовтня 2020 року з описом вкладання та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0480391 8 (а.с. 103).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у розділі III Акту інспекційного відвідування №ЗП 14639/189/АВ від 05.10.2020 здійснено детальний опис виявленого порушення вимог законодавства про працю, що допущене структурним підрозділом «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», а саме (а.с. 115):

- ОСОБА_1 було звільнено 15.06.2020 року за ст. 38 Кодексу законів про працю України у зв`язку з виходом на пенсію за власною заявою. Остаточний розрахунок з ним було проведено 07.08.2020, що є порушенням ст. 116 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

- частиною 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Положення ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України передбачають, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільненім.

Матеріалами справи підтверджується, що працівника ОСОБА_1 було звільнено 15.06.2020, цей день є останнім робочим днем працівника ОСОБА_1 (а.с. 53).

Проте, остаточний розрахунок з працівником ОСОБА_1 у день звільнення (15.06.2020) не був проведений, що є порушенням ст. 116 Кодексу законів про працю України.

Також матеріалами справи підтверджується, що виплату зарплати структурним підрозділом «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з громадянином ОСОБА_1 було проведено лише 07.08.2020, що підтверджується:

1) платіжною відомістю №39 на видачу зарплати, по якій перераховано платіжним дорученням № 2865345 від 06.07.2020 на ім`я ОСОБА_1 суму у розмірі 3395 грн. 83 коп.;

2) платіжною відомістю №75 на видачу зарплати, по якій перераховано платіжним дорученням № 2948059 від 07.08.2020 на ім`я ОСОБА_1 суму у розмірі 601 грн. 49 коп. (а.с. 61-62).

При цьому, на момент проведення інспекційного відвідування структурним підрозділом «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 30 вересня по 05 жовтня 2020 року не було виплачено громадянину ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, 07.06.2020, з ним, що порушує вимоги ч.1 ст. 117 КЗПП.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач в позові та в апеляційній скарзі зазначає, що відмови від підписання акту та припису не було, однак у зв`язку з неможливістю особистого вручення акту та припису, два примірники акту були направлені поштою для ознайомлення та підпису. В розумінні законодавства про працю роботодавцем є АТ «Українська залізниця», а структурний підрозділ «Запорізька дистанція електропостачання» є виробничим підрозділом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та не має статусу юридичної особи, тому головним інспектором Жадан Н.Ю. було порушено вимоги п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 823. Також зазначає, що 07.08.2020 року звільненому працівнику ОСОБА_1 була виплачена преміальна винагорода за підсумком роботи за червень 2020 року в розмірі 601,49грн. Порядок виплати преміальної винагороди унормовано локальними нормативними актами.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як зазначалося вище абзацом 2 п. 1 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. №823 (Порядок №823), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

Пунктом 5 Порядку №823 визначені підставами для здійснення інспекційних відвідувань.

Зокрема, вказаний пункт 5 містить 11 підпунктів, частини, абзаци, а саме:

Підставами для здійснення інспекційних відвідувань є:

1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) рішення суду;

5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) інформація:

ДПС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків;

- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) доручення Прем`єр-міністра України;

9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) запит народного депутата України;

11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 28 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку їх проведення.

Перед реєстрацією інспекційного відвідування роботодавця, щодо якого протягом попередніх шести календарних місяців здійснювалися інспекційні відвідування, керівник органу контролю (інша уповноважена ним посадова особа) вивчає питання про доцільність його проведення.

Натомість позивач не зазначає, яка саме норма пункту 5 вказаного Порядку порушена відповідачем при проведенні інспекційного відвідування та в чому вона полягає?

У відповідності до п.1 Порядку №823 - цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже пунктом 1 Порядку №823 спростовуються доводи позивача про те, що не могло відбуватися інспекційне відвідування та припис відносно Структурного підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», оскільки структурний підрозділ не є юридичною особою.

Наказ від 24.09.2020 року № 1329 «Про проведення державного нагляду (контролю)» прийнятий на підставі звернення фізичної особи ОСОБА_1 від 07.09.2020 року та погодження державної служби України з питань праці від 11.09.2020 на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (а.с. 98).

Вказаний наказ про проведення державного нагляду (контролю), прийнятий у відповідності до норм законодавства України.

Згідно ч. 6 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V, зазначені у частині 4 цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

Відповідно до статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 від 1947 року (далі - Конвенція), інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:

а) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь- яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції;

в) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та

с) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

Згідно статті 16 вказаної Конвенції, інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач надав інспекторові праці документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, отже здійснив дії для можливості здійснення заходу контролю.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що відмов від підпису акту та припису з боку керівництва підрозділу не було.

Водночас, це не спростовує висновок про те, що акт та припис були одержані відповідачем поштовим зв`язком 06.10.2020 року.

Також відповідач зазначає, що виплата преміальної винагороди унормована локальними нормативними актами. Натомість, локальні нормативні акти не можуть протирічити нормам законодавства України, зокрема статтям 116, 117 КЗПП України.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників не оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплати праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Так економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, як перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці, визначає Закон Україні від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», відповідно до статті якого заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку з трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу; розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей |працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно статті 2 Закон Україні від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», надані такі визначення:

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно л встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вони встановлюються у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплата - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, у день звільнення працівника ОСОБА_1 . Структурним підприємством «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» мало бути проведено остаточний розрахунок з ОСОБА_1 , що передбачає виплату йому усіх сум саме у день звільнення 15.06.2020.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постановах від 31.10.2019 у справі №825/598/17, від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17, від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19, згідно з якою під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Статтею 117 КЗпП України визначено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Частиною першою цієї статті встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові суму строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання.

Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до положень ч. ч. 7-8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів - Жадан Наталією Юріївною складено припис від 05.10.2020 №ЗП 14639/1989/АВ/П про усунення виявлених порушень, яким зобов`язано начальника структурного підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Сокола Ю.В. усунути порушення, виявлені під час інспекційного відвідування.

Зокрема, два примірника даного припису у день його складення, 05.10.2020, було направлено на адресу Структурного підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується квитанцією Укрпошти (експрес) - поштове відправлення №69 8 від 05.10.2020 з описом вкладення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 69 8 (а.с.103).

Щодо зазначення позивачем в апеляційній скарзі, що на адресу суду 09.02.2021 та 16.02.2021 було направлено заяви, щодо подальшого врахування при розгляді справи рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.02.2021 у справі №336/7058/20, ухвалено судом за розглядом матеріалів адміністративного провадження про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що дійсно, матеріали справи містять таку заяву позивача (а.с. 86).

Однак, будь-яких доказів щодо зазначених в цій заяві обставинах, матеріали справи не містять.

Виходячи з того, що в суді апеляційної інстанції не знайшли підтвердження доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не доведено обставин на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відповідачем доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

В силу ч. 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій/рішень.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого припису, відтак позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають. Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 03.11.2021 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 03.11.2021.

В повному обсязі постанова виготовлена 10.11.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова