Справа № 320/12147/20
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 320/12147/20

адміністративне провадження № К/9901/40370/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів -Шишова О. О., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року у справі №320/12147/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Погрібок Торг» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

у с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Погрібок Торг» (далі по тексту позивач, ТОВ «Погрібок Торг») з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 вересня 2020 року № винесене ГУ ДПС у Київській області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що за результатами проведеної 19 червня 2020 року фактичної перевірки ТОВ «Погрібок Торг» відповідачем було складено акт №2141/10-36-32-00-10/42302173 від 22 червня 2020 року, у якому зазначено, що «…висновки щодо відповідності МАП на придбаних тютюнових виробах будуть зроблені після експертних досліджень. ...». Позивач зазначив, що 15 вересня 2020 року він отримав податкове повідомлення-рішення № від 10 вересня 2020 року (надалі по тексту ППР), відповідно до якого на підставі акту №141/10-36-32-00-10/42302173 від 19 червня 2020 року відповідачем встановлено порушення з боку позивача статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та на підставі п. п. 54.3.3 п. 54.3 статті 54 ПК України та абз. 19 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» відповідачем застосовано до позивача штрафну санкції в розмірі 17000,00 грн. Позивач зазначив, що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасування з огляду на ту обставину, що посадовими особами відповідача в ході проведення перевірки не було встановлено жодних порушень, зокрема щодо маркування тютюнових виробів. Зазначив, що в силу імперативних вимог п. 86.1 статті 86 ПК України, - у випадку відсутності порушень відповідач зобов`язаний був скласти довідку.

Крім того, позивач стверджував, оскільки акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пального №141/10-36-32-00-10/42302173 (бланк акту №00355) вручений позивачу 22 червня 2020 року, що засвідчено підписом повноваженого представника позивача у відповідному розділі самого Акта, - то відповідне податкове повідомлення-рішення за результатами відповідної фактичної перевірки повинно бути прийняте відповідачем до 13 липня 2020 року включно, як це передбачено п. 86.8 статті 86 ПК України та надіслане (вручене) позивачу в порядку передбаченому статті 42 ПК України. Проте, в даному випадку відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення з порушенням вказаного строку, відтак підлягає скасуванню. У додаткових поясненнях наданих до суду позивач зазначив про відсутність у наказі на проведення перевірки підстав її проведення

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року, позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на обставини, встановлені судовими рішеннями, предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу, на підставі якого може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (17000,00 грн < 210200,00 грн).

Отже, ця адміністративна справа підпадає під критерій, встановлений пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення справи незначної складності.

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

У касаційній скарзі міститься посилання на те, що ця справа має виняткове значення та потребує додаткового розгляду й дослідження усіх факторів, які попередньо судами не встановлені та на які наголошується у касаційній скарзі.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, має загальний характер та притаманне кожній аналогічній справі, а тому не може прийматись судом, як виключний випадок.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року у справі №320/12147/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Погрібок Торг» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко