Справа № 640/10888/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 25, викладене у листі від 09 березня 2021 року № 2600-0306-8/38313 щодо зміни (зменшення) ОСОБА_1 при перерахунку процентного розміру пенсії за вислугу років з 86 % до 60 % від місячної заробітної плати та обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 січня 2021 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розрахунку 86 % від загальної суми усіх складових місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 05 лютого 2021 року № 21-67зп, та виплачувати пенсію без обмеження максимальним (граничним) розміром з урахуванням раніше проведених виплат (з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії).

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому відповідачем протиправно зменшено відсоткове значення розміру пенсії з 86% до 60%.

Стосовно обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром позивач вказувала, що відповідно до пункту 2 розділу II Закону № 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановлених цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Оскільки пенсію позивачу призначено у вересні 2010 року, тобто до набрання Законом № 3668-VI чинності, тому, на переконання позивача, встановлене цим Законом обмеження пенсії максимальним розміром до неї не може бути застосоване.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 25, викладене у листі від 09 березня 2021 року №2600-0306-8/38313 в частині щодо зміни (зменшення) ОСОБА_1 при перерахунку процентного розміру пенсії за вислугу років з 86 % до 60 % від місячної заробітної плати.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01 січня 2021 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розрахунку 86 % від загальної суми усіх складових місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 05 лютого 2021 року № 21-67зп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду сторонами подано апеляційні скарги.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним (граничним) розміром та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач наголошує, що пенсія їй призначена у вересні 2010 року та чинним на момент призначення пенсії законодавством не було встановлено обмеження пенсії максимальним розміром, а тому остання має право на справедливі очікування щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням принципу незворотності дії закону в часі.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Пенсійний орган зазначає, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу Управління керувалося чинною нормою Закону України «Про прокуратуру», а тому до пенсійного забезпечення позивача застосовано 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати. Крім того вказує про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії з 01 січня 2021 року.

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подано до суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою ОСОБА_2 про визнання такими, що не відповідають частині першій статті 8, частинам першій, третій, п`ятій статті 17, частинам другій, третій статті 22, частинам першій, другій статті 24, частинам першій, четвертій, п`ятій статті 41, частині першій статті 46, частині першій статті 58, статті 64, частині першій статті 126, частині першій статті 129 Конституції України (є неконституційними), положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, частини першої статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI в частині поширення їх дії на Закон № 1697, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Позивач зазначає, що із аналогічних питань відкрито конституційне провадження у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 .

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За приписами частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Колегія суддів зазначає, що до правовідносин у цій справі підлягають застосуванню положення законодавства, які були чинними та діяли на час виникнення спірних правовідносин.

Отже, навіть у випадку прийняття відповідного рішення Конституційним Судом України, спірні положення можуть втратити чинність лише після ухвалення відповідного рішення та таке рішення на спірні правовідносини не вплине.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі відсутні.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та з 2010 року отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 86 % від суми місячної заробітної плати без обмеження максимальним (граничним) розміром.

На підставі рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020 Офісом Генерального прокурора 05.02.2021 видано позивачу довідку №21-67зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, за нормами чинними на 02.01.2021.

З метою реалізації свого права на перерахунок пенсії, 15 лютого 2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із відповідною заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора №21-67зп від 05 лютого 2021 року про заробітну плату (грошове забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

За результатами розгляду поданої позивачем заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві листом від 09 березня 2021 року № 2600-0306-8/38313 повідомлено позивача про проведення перерахунку її пенсії згідно наданої довідки про розмір заробітної плати станом на 02 січня 2021 року, виданої Офісом Генерального прокурора за № 21-67зп від 05 лютого 2021 року. Крім того повідомлено, що розмір пенсії після перерахунку з обмеженням становить 17 690,00 грн., з 01 лютого 2021 року.

Крім того, відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 25 від 09 березня 2021 року про перерахунок пенсії, розмір загального відсотку (проценту) розрахунку пенсії від заробітку було зменшено з 86 % до 60 % та обмежено суму пенсії максимальним її розміром 17 690,00 грн. (десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії та обмеження пенсії максимальним розміром, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час призначення ОСОБА_1 пенсії (вересень 2010 року) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року).

Відповідно до частини першої цієї статті Закону № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з частиною дванадцятою вказаної статті Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до частини сімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом №3668-VI до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ були внесені зміни, унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року прийнято Закон № 1697-VІІ (набрав чинності 15 липня 2015 року), при цьому у первинній редакції частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ мала такий текст: «призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

З аналізу вищезазначеного вбачається, що на момент розгляду цієї справи законодавством України передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, відповідно до якої таке право може бути реалізовано за умови прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури та надання позивачем довідки про заробітну плату при звернення до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою.

Звертаючи до фактів цієї справи, судом встановлено, що пенсійний орган погоджується з наявністю у позивача права на перерахунок пенсії, проте заперечує щодо перерахунку пенсії виходячи із розміру 86% від розміру заробітної плати, що визначена у довідці Офісу Генерального прокурора від 05 лютого 2021 року №21-67зп без обмеження максимального розміру пенсії.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90, а потім 80 і згодом 60 процентів від суми місячного (чинного) заробітку, а також положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватись норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Верховний Суд України у постанові від 6 жовтня 2015 року у справі №127/11720/14-а та Верховний Суд у постанові від 8 червня 2021 року у справі №263/15245/16-а висловили позицію щодо зміни розміру відсотків пенсії колишнім працівникам прокуратури при її перерахунку. Вказана позиція зводиться до того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ на момент звернення позивача із заявлю про перерахунок пенсії, щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватися норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а наступні зміни законодавства стосувалися зміни розміру відсотків при призначенні пенсії прокурорам.

Отже, суд попередньої інстанції дійшов правильного висновку в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію, виходячи із розміру 86% (в редакції станом на час призначення пенсії відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ) від розміру заробітної плати, що визначена у довідці Офісу Генерального прокурора від 05 лютого 2021 року №21-67зп.

Стосовно позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром пенсійний орган обґрунтовує положеннями Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

За положеннями статті 2 Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивача) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VІ, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Зазначені вище положення Закону №3668-VI не визнавались Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Колегія суддів враховує, що згідно з абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положення» Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

При цьому абзацом другим пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Аналізуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2021 року у справі №580/5238/20 зазначив, що вказану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI та дійшов висновку, що з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI). Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Оцінюючи доводи пенсійного органу стосовно дати, з якої необхідно здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Так, питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури визначено у статті 86 Закону № 1697-VII, а питання визначення розміру та складових заробітної плати прокурорів - у статті 81 цього Закону.

19 вересня 2019 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ (далі - Закон № 113-ІХ).

Вказаним Законом, зокрема, змінено редакції статей 7, 10 Закону України «Про прокуратуру» (№ 1697-VІІ), положення яких в редакції Закону № 113-ІХ визначають, що систему прокуратури України становлять: 1) Офіс Генерального прокурора; 2) обласні прокуратури; 3) окружні прокуратури; 5) легалізована антикорупційна прокуратура (частина 1 статті 7); у системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Київська міська прокуратура (частина 1 статті 10).

Стаття 81 Закону України «Про прокуратуру», в редакції Закону № 113-ІХ, аналогічним чином визначає порядок обрахунку заробітної плати для працівників Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур.

Згідно з наказом Генерального прокурора від 23 грудня 2019 року № 351, днем початку роботи Офісу Генерального прокурора визначено 02 січня 2020 року, відтак оплата праці прокурорів, що працюють в Офісі Генерального прокурора, повинна була здійснюватись у відповідності до статті 81 Закону № 1697-VII із вказаної дати.

Разом з цим, Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу доповнено пунктом 26, у відповідності до якого норми, зокрема, статті 81 Закону України «Про прокуратуру», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Конституційного суду України від 26 березня 2020 року № 6-72020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього рішення, положення пункту 6 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону країни «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з ухваленням даного рішення відновлено дію статті 81 Закону України «Про прокуратуру» в частині визначення розміру та складових заробітної плати прокурорів, а тому право на перерахунок пенсії виникло у позивача з 26 березня 2020 року.

Враховуючи, що перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, колегія суддів дійшла висновку, що пенсія позивача підлягала перерахунку з 01 квітня 2020 року.

Однак, згідно з положеннями частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Разом з тим, надана позивачем довідка Офісу Генерального прокурора від 05.02.2021 № 21-67зп містить дані щодо розміру заробітної плати за нормами чинними на 02 січня 2021 року.

Відтак, зобов`язати провести пенсійний орган перерахунок та виплату пенсії позивача з 01 квітня 2020 року колегія суддів не вбачає за можливе.

При цьому, позовні вимоги про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2021 року позивачем не обґрунтовані.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги позивача з 01 січня 2021 року суд першої інстанції не навів відповідне правове обґрунтування та мотиви, з яких виходив суд.

Враховуючи, що надана позивачем для перерахунку пенсії довідка містить дані щодо розміру заробітної плати за нормами чинними на 02 січня 2021 року, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату її пенсії відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розрахунку 86 % від загальної суми усіх складових місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 05 лютого 2021 року № 21-67зп, підлягають задоволенню саме з 02 січня 2021 року.

За такого правового обґрунтування та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення дати, з якої необхідно зобов`язати пенсійний орган провести перерахунок та виплату пенсії позивача виходячи з розрахунку 86 % від загальної суми усіх складових місячної заробітної плати, визначених у довідці Офісу Генерального прокурора від 05 лютого 2021 року № 21-67зп.

В іншій частині доводи апеляційних скарг висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Апеляційну скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року змінити, виклавши абзац 3 його резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16; ) здійснити з 02 січня 2021 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розрахунку 86 % від загальної суми усіх складових місячної заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 05 лютого 2021 року № 21-67зп.».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко