Справа № 540/1643/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1643/21
Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Одесі апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСКО-ІМПОРТ» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021р. ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» звернулося в суд із адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати прийняте Чорноморською митницею Державної митної служби України рішення про коригування митної вартості товарів №UA508110/2021/000001/2 від 7.04.2021р.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Чорноморської митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508110/2021/00045 від 7.04.2021р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 7.04.2021р. для здійснення митного оформлення товару ним до митниці подано митну декларацію за №UA508110/2021/00045.

Однак, 7.04.2021р. митницею прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості, а тому підлягає скасуванню.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021р. адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано прийняте Чорноморською митницею Держмитслужби рішення про коригування митної вартості товарів №UA508110/2021/000001/2 від 7.04.2021р..

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Чорноморської митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508110/2021/00045 від 7.04.2021р..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби на користь ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 629,68грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» було надано усі необхідні документи для визначення митної вартості товарів, проте митним органом не надано належної оцінки цим документам, що і стало помилковою підставою для висновку про не підтвердження митної вартості товару за ціною договору.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що 7.11.2019р. між ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» (Покупець) та фірмою «OZER TICARET INSAAT MALZ. YE GIDA MAD. SAN. LTD» (Продавець) укладено Контракт за №07/11/19 на поставку будівельних матеріалів та сировини в асортименті (надалі - Контракт). Відповідно до якого Продавець зобов`язується постачати будівельні матеріали та сировину в асортименті. Країна-виробник Туреччина. Зі змісту вказаного зовнішньоекономічного Контракту вбачається, що товар поставляється за базисом поставки CFR Херсон (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010». При цьому, відповідно до п.1.3 ціни на товар узгоджуються Сторонами на умовах FOB-Мерсін, Туреччина, FOB-Іскендерум, Туреччина та інші порти Туреччини, згідно Інкотермс-2010, до початку відвантаження в морський транспорт. Тара і упаковка входять до вартості товару.

Кількість, асортимент, ціна, вартість Товару, що постачається і фрахт до порту вивантаження узгоджується у специфікаціях на кожну поставку. Специфікація є невід`ємною частиною цього Контракту (п.1.4).

У квітні 2021р. відповідно до умов Контракту та на підставі супроводжувальних документів позивач отримав від фірми «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» товари - будівельні матеріали, відповідно до Інвойсу EFI012 від 30.03.2021р. загальною вартістю 62 090,51USD.

З метою декларування вказаного товару, 7.04.2021р. позивачем подано до відповідача митну декларацію за №UA508110/2021/001048, в якій позивач самостійно визначив митну вартість товару в сумі 1 734 381,26грн..

На підтвердження вартості товару позивачем надано Чорноморській митниці Державної митної служби України повний перелік документів, передбачений ст.53 МК України, а саме: пакувальний лист, рахунок-фактура (інвойс), коносамент, вантажна відомість, сертифікат про походження товару форми, документ, що підтверджує вартість страхування, зовнішньоекономічний договір, доповнення до зовнішньоекономічного договору, договір про надання послуг митного брокера, заява декларанта або уповноваженої ним особи, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів інших держав, інші некласифіковані документи, копія митної декларації країни відправлення.

В подальшому, митним органом здійснено перевірку митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (надалі - АСАУР).

У зв`язку з тим, що документи надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, на думку митного органу, містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості товару, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Так, товариством надано комерційну пропозицію б/н від 10.03.2021р. та повідомлено, що інших документів надано не буде у зв`язку з їх відсутністю.

Перевіривши додатково подані документи митний орган дійшов до висновку, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів щодо достовірності заявленого рівня митної вартості товару.

Відтак, 7.04.2021р. митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості за №UA508110/2021/000001/2, а саме за резервним метод. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що підставами його прийняття стало наступне: «Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість) достовірно документально не підтверджено. Відповідно до п.5.1 зовнішньоекономічного договору №07/11/19 від 7.11.2019р. розрахунок за товар здійснюється протягом 180 днів з моменту вивантаження товару в порту призначення. Але в поданому інвойсі від 30.03.2021р. №EFI012 зазначено, що поставка товару відбувається після попередньої оплати (до моменту відправлення товару). Проте до митного оформлення для підтвердження митної вартості не подано жодного платіжного документу, який би підтверджував факт оплати за товар. Крім того, витрати на транспортування вантажу (фрахт), які зазначені в рахунку-фактурі та специфікації до контракту не мають документального підтвердження. Також, декларантом неподані усі необхідні додаткові документи, витребуванні в рамках положень ст.53 МКУ, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

Позивач вважає вказане рішення митного органу протиправним та незаконним, оскільки ним було надано повний пакет документів для здійснення митного оформлення поставленого товару, у зв`язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення митного органу, з урахуванням підстав, з якими позивач просить його скасувати, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями п.23,24 ст.4 МК України встановлено, що митне оформлення це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

За змістом ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Приписами ч.1,2 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

В той же час, відповідно до ч.5,6 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як визначено в ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що позивачем як при декларуванні товарів, так і на вимогу Митниці надані усі наявні у нього документи за переліком, визначеним ч.2 ст.53 МК України.

При цьому, підставами для витребування відповідачем додаткових документів у зв`язку із сумнівами щодо заявленої позивачем митної вартості товару, крім іншого, полягали у тому, що витрати на транспортування вантажу (фрахт), які зазначені в рахунку-фактурі та специфікації до контракту не мають документального підтвердження.

Відтак, судова колегія зазначає, що позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Що стосується посилань податкового органу на те, що надані позивачем документи мають розбіжності, то судова колегія зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що за умовами контракту постачання товару здійснюється морським транспортом на умовах CFR-Херсон, Україна, згідно Інкотермс-2010.

Так, у відповідності до змісту «Інкотермс 2010» Правил ІСС для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі, CFR (cost and Freight) - «Вартість і фрахт» означає, що продавець поставляє товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар. При цьому, продавець зобов`язаний укласти договір та оплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до вказаного порту призначення.

Враховуючи вказані положення, у розумінні «Інкотермс 2010» термін «Фрахт» включає в себе всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори у зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.

Враховуючи вказані обставини, судова колегія зазначає, що для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов контракту №07/11/19 від 7.11.2019р. не потребують додаткового підтвердження витрат на транспортування вантажу (фрахт), які зазначені в рахунку-фактурі та специфікації до контракту. Також не потребують підтвердження та коригування складових митної вартості товару на підставі таких документів як: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаного із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) оскільки за змістом оскаржуваного рішення убачається, що вказані документи необхідно надати у разі, якщо відповідні платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). Однак, за змістом контракту за №07/11/19 від 7.11.2019р. не вбачається жодних умов щодо здійснення платежів третім особам на користь продавця, а тому відповідна вимога митного органу є безпідставною та необґрунтованою.

Що стосується не надання декларантом висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, то судова колегія вважає, що такі вимоги митного органу не обґрунтовані необхідністю вказаних документів.

Також, судова колегія вважає безпідставними посилання митного органу на неможливість визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов контракту від 7.11.2019р. за №07/11/19 у зв`язку із не наданням позивачем прейскурантів (прас-листів) виробника товару з огляду на те, що прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Положеннями п.4 ч.1 ст.3 ЦК України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа. Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність прайс-листа, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Що стосується зауважень митниці з приводу не надання декларантом жодного платіжного документу, який би підтверджував факт оплати за товар, то судова колегія зазначає, що у відповідності до п.4 ч.1 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. З наведеної норми слідує, що банківські платіжні документи подаються до митного оформлення лише у випадку сплати вартості за поставлений товару.

У свою чергу, як вбачається зі змісту контракту від 7.11.2019р. за №07/11/19 вбачається, що розрахунок за даним договором проводиться Покупцем доларами США протягом 180 днів з моменту вивантаження товару в порту призначення (п.5.1 Контракту).

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що на момент митного оформлення товару встановлений Контрактом строк у 180 днів не сплив.

Як вбачається із копії рахунку-фактури за №EFІ012 від 30.03.2020р., що попередня оплата за товари згідно даного рахунку-фактури не передбачена, а тому посилання митного органу на те, що позивачем не було надано до митного оформлення рахунку для здійснення попередньої оплати, що не дає змоги підтвердити митну вартість товару, є безпідставною.

Отже, судова колегія вважає, що доводи митного органу про те, що в інвойсі зазначено, що поставка товару відбувається після попередньої оплати (до моменту відправлення), спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, рахунком-фактурою за №EFІ012 від 30.03.2020р..

Що стосується витребування контролюючим органом додаткових документів у ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ», то колегія суддів зазначає, що лише у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Підстави, які викликали сумнів контролюючого органу про достовірність наданих Декларантом до митного оформлення документів, спростовуються матеріалами справи, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що вимога Митниці про витребування додаткових документів є безпідставною та не обґрунтованою, що суперечить нормам ст.53 МК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товару за №UA508110/2021/000001/2 від 7.04.2021р. є неправомірним та незаконним.

Окрім того, судова колегія зазначає, що Чорноморською митницею Держмитслужби, як суб`єктом владних повноважень, на якого КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих нею рішень. В той же час, митницею не доведено, які відомості в зовнішньоекономічному контракті, специфікаціях, рахунку-фактурі та інших наданих декларантом документах є сумнівними та в чому полягають наявні в нього сумніви, не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення за шостим методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною контракту, а також не спростовано те, що надані позивачем митному органу документи були достатніми для визначення митної вартості товарів за ціною договору.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021р. залишити без змін.

Стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби (73003, м.Херсон, вул.Гоголя,13, ) на користь Держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993473; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA90 26001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 11 444,52грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 листопада 2021р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв