Справа № 826/20537/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 листопада 2021 року

Київ

справа №826/20537/14

адміністративне провадження №К/9901/37025/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року

у справі №826/20537/14 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано наказ Генерального прокурора України від 01.12.2014 року № 2721-ц.

Поновлено ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на посаді, що є рівнозначною посаді старшого прокурора відділу організаційно - методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності Головного управління нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України з 02.12.2014 року.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.12.2014 по 28.04.2021 у розмірі 4031867 (чотири мільйона тридцять одна тисяча вісімсот шістдесят сім) грн. 85 коп.

Зобов`язано Офіс Генерального прокурора проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді в Офісі Генерального прокурора, що є рівнозначною посаді старшого прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності Головного управління нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України з 02.12.2014.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення з Офісу Генерального прокурора середнього заробітку на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись з вищенаведеними рішеннями судів попередніх інстанцій в частині поновлення позивача на рівнозначній посаді в Офісі Генерального прокурора, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей, Офісом Генерального прокурора подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2021 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без руху з установленням строку у 10 днів для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору в розмірі 9 744 грн.

Вищезазначена ухвала отримана скаржником 04 листопада 2021 року.

12 листопада 2021 року від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги разом із платіжним дорученням про сплату судового збору.

Отже, недоліки касаційної скарги усунуто у строк, передбачений в ухвалі від 02 листопада 2021 року.

За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Із касаційної скарги встановлено, що скаржник посилається на пункт 1 та 3 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до яких підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Предметом спору у справі є визначення обрахунку стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі положень «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», справа щодо конституційності деяких положень якого розглядається Конституційним Судом України.

Так, скаржник зазначає, що оскаржувані рішення в частині задоволених позовних вимог про поновлення на посаді в Офісі Генерального прокурора, обрахунку розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та в частині зобов`язання Офісу Генерального прокурора проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої ч. З ст. 1 Закону України «Про очищення влади», ухвалені з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права (абз. З п. З, п. 7розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ), та без урахування висновку Верховного Суду у постанові від 12.08.2020 року у справі № 809/3968/14 щодо застосування Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (пункту 10), постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів», а також положень Закону України «Про очищення влади».

На думку скаржника, під час визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу судами застосовано закон, який не підлягав застосуванню, а саме норми Закону № 113-ІХ та Закону України «Про прокуратуру», постанов Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 та від 11.12.2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів» щодо оплати праці прокурорів, які успішно пройшли атестацію та переведені до обласної прокуратури та не враховано правові позиції Верховного Суду у справі № 640/3835/18 від 13.05.2020.

Скаржник зазначає, що на час вирішення цієї справи судом апеляційної інстанції були наявні висновки Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах, зокрема викладені Верховним Судом у постанові від 30.06.2021 у справі № 826/17798/14.

Також суд апеляційної інстанції при застосуванні ст. 235 КЗпП України при поновленні позивача на посаді в Офісі Генерального прокурора не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № П/9901/101/18, висновки Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 826/12916/15, від 06.03.2019 у справі № 824/424/16-а, від 13.03.2019 у справі № 826/751/16, від 27.06.2019 у справі № 826/5732/16, від 26.07.2019 у справі № 826/8797/15, від 09.10.2019 у справі № П/811/1672/15, від 12.09.2019 у справі № 821/3736/15-а, від 22.10.2019 у справі № 816/584/17, від 15.04.2020 у справі № 826/5596/17, від 19.05.2020 у справі № 9901/226/19, від 07.07.2020 у справі 811/952/15.

Окрім того, на даний час відсутній висновок Верховного Суду з приводу комплексного застосування ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» у взаємозв`язку із положеннями п. 10 Порядку, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення п. 26 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України при визначенні середнього розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Проаналізувавши вказані скаржником підстави касаційного оскарження судових рішень, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1, 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі №826/20537/14.

Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №826/20537/14.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. В. Кашпур

Н. В. Шевцова