Справа № 160/6487/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2021 року Справа № 160/6487/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
при секретарі судового засіданняФедуркіній А.В.
представника позивача представника відповідача Афоніна О.В. Зубець Л.Ю.
22 квітня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю Юніон груп тойс звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, у якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110130/2020/000125/1, прийняте 28.10.20 Дніпровською митницею Держмитслужби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року об`єднано в одне провадження адміністративну справу № 160/6487/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Юніон груп тойс до Дніпровської митниці Держмитслужби з адміністративними справами: № 160/7533/21 за позовом ТОВ Юніон груп тойс до Дніпровської митниці Держмитслужби, № 160/8677/21 за позовом ТОВ Юніон груп тойс до Дніпровської митниці Держмитслужби. Об`єднаній справі присвоєно номер №160/6487/21.
Відповідно до позовних вимог, з урахуванням вищевказаних об`єднаних справ, позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110130/2020/000125/1, прийняте 28.10.2020 р. Дніпровською митницею Держмитслужби;
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110130/2020/000136/1, прийняте 12.11.2020 р. Дніпровською митницею Держмитслужби;
- визнати протиправними та скасувати прийняті Дніпровською митницею Держмитслужби рішення про коригування митної вартості товарів від 22.12.2020 року № UA110130/2020/000159/1 та від 22.01.2021 року № UA1101130/2021/000008/1.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з метою митного оформлення товарів ним було подано до Дніпровської митниці Держмитслужби митні декларації № UA110130/2020/030824, № UA110130/2020/032846, № UA110130/2020/037520, № UA110130/2021/001389 та визначена митна вартість за ціною договору.
Однак, митницею за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 28.10.2020 року № 110130/2020/000125/1, від 12.11.2020 року № UA110130/2020/000136/1, від 22.12.2020 року № UA110130/2020/000159/1 та від 22.01.2021 року № UA1101130/2021/000008/1.
У рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та вказані розбіжності, що слугували підставою для невизнання митної вартості товарів та її коригування.
Позивач стверджує, що в поданих при митному оформленні товарів документах, відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року судом вирішено подальший розгляд справи № 160/6487/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Юніон груп тойс до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21 вересня 2021 року.
В подальшому розгляд справи перенесено на 28.09.2021 року.
02.11.2021 року судом закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 160/6487/21 та розпочато розгляд справи по суті. Розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні на 16.11.2021 року.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митних декларацій від 27.10.2020 UA110130/2020/030824, від 12.11.2020 року, № UA110130/2020/032846, від 21.12.2020 року № UA110130/2020/037520, від 22.01.2021 року № UA110130/2021/001398 з урахуванням положень ст. 337 Митного кодексу України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.
До товару № 1 за митною декларацією від 27.10.2020 UA110130/2020/030824 застосовано другорядний метод визначення митної вартості -2-r - резервний метод та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості товару.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного, прийнято рішення про коригування митної вартості від 29.12.2020 № UA110130/2020/000125/1.
До товару № 1 за митною декларацією від 21.12.2020 № UA110130/2020/037520 застосовано другорядний метод визначення митної вартості -2-r - резервний метод та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості товару.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного, прийнято рішення про коригування митної вартості від 22.12.2020 № UA110130/2020/000159/1.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного, прийнято рішення про коригування митної вартості від 22.01.2021 № UA110130/2021/000008/1.
До товару № 1 за митно декларацією від 12.11.2020 UA110130/2020/032846 застосовано другорядний метод визначення митної вартості -2-r - резервний метод та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості товару.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного, прийнято рішення про коригування митної вартості від 12.11.2020 № UA110130/2020/000136/1.
Графа 33 рішень містить причини, через які митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а також інформацію про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів, відповідно до вимог ст. 59-63 Митного кодексу України та послідовність застосування методів визначення митної вартості, відповідно до положень Митного кодексу України, право на оскарження.
Зважаючи на викладене, Дніпровська митниця Держмитслужби вважає, що рішення про коригування митної вартості товару прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.
Враховуючи наведене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
29.06.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій підтримано позицію, викладену у позовній заяві.
Представник позивача у судовому засіданні просив позов задоволити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, пояснення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
22 червня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю Юніон груп тойс та TAIZHOU YASMEI PLASTIK PRODUCT CO., LTD. був укладений контракт № UGT-PP-20, відповідно до умов якого продавець продає, купує товари відповідно до специфікацій в подальшому іменовані «товар», найменування яких 22 червня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю Юніон груп тойс та TAIZHOU YASMEI PLASTIK PRODUCT CO., LTD. був укладений контракт № UGT-PP-20, відповідно до умов якого продавець продає, купує товари відповідно до специфікацій в подальшому іменовані «товар», найменування яких вказані у специфікаціях, доданих до даного контракту (п.1); найменування товару, його номенклатура, кількість та якісні характеристики вказані у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту (п. 2.1); поставка здійснюється на умовах СРТ-Дніпро або СРТ-Одеса, або СРТ-Ілічівськ відповідно ІНКОТЕРМС-2000 після підтвердження покупцем проформи-інвойса, строки поставки обмовляються по кожній специфікації окремо (п. 32.); ціни на товар повинні бути вказані у доларах США у відповідності до доданої специфікації та повинні розумітися СРТ-Дніпро або СРТ-Одеса, або СРТ-Ілічівськ, залежно від умов поставки, включаючи вартість тари, упаковок, маркування та транспортування (п. 4.1); оплата повинна здійсюватися у доларах СЩА (п. 5.1); оплата за товар по даному контракту буде здійснюватися на протязі 180 днів з моменту отримання товару покупцем на склад або в якості передплати (п. 5.2); товар вважається поставленим продавцем та отриманим покупцем у відповідності з його кількістю та якістю з моменту прибуття на місце призначення за умови, що: а) загальна вага / або номери ящиків знаходяться у повій відповідності із загальною вагою та номерами, вказаними в транспортній накладній; б) вага та / або номери ящиків знаходяться у відповідності з пакувальним листом продавця; в) якість товару відповідає вказаному у сертифікаті якості продавця (п. 6.1); перелік супровідних документів при транспортуванні товару: інвойс; транспортна / авіа накладна (п. 6.2); остаточний прийом товару здійснюється після його прибуття на місце призначення (п. 6.3). вказані у специфікаціях, доданих до даного контракту (п.1); найменування товару, його номенклатура, кількість та якісні характеристики вказані у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту (п. 2.1); поставка здійснюється на умовах СРТ-Дніпро або СРТ-Одеса, або СРТ-Ілічівськ відповідно ІНКОТЕРМС-2000 після підтвердження покупцем проформи-інвойса, строки поставки обмовляються по кожній специфікації окремо (п. 32.); ціни на товар повинні бути вказані у доларах США у відповідності до доданої специфікації та повинні розумітися СРТ-Дніпро або СРТ-Одеса, або СРТ-Ілічівськ, залежно від умов поставки, включаючи вартість тари, упаковок, маркування та транспортування (п. 4.1); оплата повинна здійсюватися у доларах СЩА (п. 5.1); оплата за товар по даному контракту буде здійснюватися на протязі 180 днів з моменту отримання товару покупцем на склад або в якості передплати (п. 5.2); товар вважається поставленим продавцем та отриманим покупцем у відповідності з його кількістю та якістю з моменту прибуття на місце призначення за умови, що: а) загальна вага / або номери ящиків знаходяться у повій відповідності із занальною вагою та номерами, вказаними в транспортній накладній; б) вага та / або номери ящиків знаходяться у відповідності з пакувальним листом продавця; в) якість товару відповідає вказаному у сертифікаті якості продавця (п. 6.1); перелік супровідних документів при транспортуванні товару: інвойс; транспортна / авіа накладна (п. 6.2); остаточний прийом товару здійснюється після його прибуття на місце призначення (п. 6.3).
26.10.2020 року для митного оформлення в режимі імпорту товару «меблі пластикові дитячі», що надійшов з Китайської Народної Республіки, Дніпровській митниці Держмитслужби позивачем подана митна декларація № UA110130/2020/030824, у якій митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору у відповідності до ст.ст. 57, 58 МК України на рівні 3,13 доларів США/кг.
Для підтвердження заявленої митної вартості, на підставі положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, серед інших, були подані наступні документи:
1) контракт від 22.06.20 № UGT-PP-20;
2) рахунок (інвойс) від 26.06.20 № BS20200626;
3) специфікація від 26.06.2020 № 2;
4) платіжне доручення SWIFT від 13.07.2020 № 3;
5) платіжне доручення SWIFT від 15.10.2020 № 15;
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації від 26.10.2020 № UA110130/2020/030824 відповідачем встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості а саме: відповідно до умов контракту, а саме п.2.1, 2.2 специфікація є невід`ємною частиною контракту та містить дані щодо товару. Проте до митного контролю даний документ не надано, п. 2.3 передбачено сертифікат якості, до митного контролю даний документ не надано. П. 3.2 передбачено, що базовими умовами поставки є СРТ Дніпро (Одеса) проте до митного контролю заявлено ЕМД з умовами FOB Ningbo. Згідно вищезазначеного пункту контракту умови поставки можуть бути змінені у специфікації, проте як було зазначено даний документ до митного контролю не надано. П.4.1 контракту містить умови щодо ціни на товар, яка повинна бути зазначена у специфікації на умовах СРТ. Умови, щодо оплати також зазначаються у специфікації. При цьому наданий до митного контролю рахунок від 26.06.2020 № BS20200626 містить посилання на Специфікацію від 26.06.2020 №2, отже дана специфікація існує, але до митного контролю не надавалась. Вищезазначеним рахунком від 26.06.2020 № BS20200626 передбачено порядок оплати товару та зазначено: авансовий платіж. Таким чином, за товар мала була бути здійснена передплата. Проте платіжні документи, що підтверджуються факт оплати товару до митного контролю не надано. Наданий до митного контролю коносамент від 13.09.2020 № SZYH20090262A містить дані щодо місця видачі (завантаження) Shenzhen , в той час я згідно задекларованих даних умовами поставки є FOB Ningbo. Умови контракту від 22.06.2020 № UGT-PP-20 не містять відомості про включення до ціни товару витрати на навантаження товару на борт судна, що є обов`язковими на заявлених умовах поставки. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 Митного кодексу України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. У вищезазначеному коносаменті від 13.09.2020 № SZYH20090262A містяться дані щодо оплати вартості доставки товару Freight Collect" та Рауаblе at Destination", що означає оплату по прибутті товару в порт призначення. До митного контролю надано рахунок на оплату транспортних послуг від 23.10.2020 №475 від ТОВ Єврофорвард Сервіс. В рахунку зазначено предмет оплати: Компенсація вартості перевезень виконаних не резидентом за межами України". Таким чином, сума зазначена у рахунку стосується лише перевізника-нерезидента, при цьому вартість послуг наданих безпосередньо резидентом ТОВ Єврофорвард Сервіс" не відображена та не піддається обчисленню. Крім того, документ містить посилання на договір від 30.01.2020 20.04.21 №300120 та Дод. 8 від 01.09.2020, Дані документа до митного контролю не надавались, отже
відсутня можливість перевірки даних щодо умов надання послуг ТОВ Єврофорвард Сервіс, порядку оплати вартості таких послуг та інших умов договору, що мають значення для обчислення складових митної вартості товару. Будь-які платіжні документи щодо оплати транспортних послуг до митного контролю не надавались. Підтвердження здійсненої оплати
відсутнє. З урахуванням зазначеного, відповідно ч. 10 ст.58 МКУ, відсутнє документальне підтвердження повноти включення до заявленого декларантом рівня митної вартості витрат, пов`язаних з доставкою товару до погодженого порту відвантаження та вартості навантаження на транспортний засіб (морське судно), що пов`язані з транспортуванням до місця ввезення на митну територію України.
Листом від 28.10.2020 року № 28.100.20 декларантом повідомлено про надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товару та її складових.
Розглянувши надані документи митниця повідомила, що наданий документ від 01.09.2020 дод. 8 містить посилання на договір від 30.01.2020 №300120, в даному договорі в п.3.1 зазначено, що вартість послуги зазначається в заявках. В п. 3.2 зазначено, що якщо заявка не визначає строк оплати, то згідно даного пункту строком є 3 (три) банківські дні, з моменту виставлення рахунку. Таким чином, платіж мав бути здійснений, проте платіжні документи до митного контролю не надано. Наданий декларантом документ від 01.09.2020 № Додаткова угода № 1 є додатком до заявки, а не до договору щодо надання транспортних послуг від 30.01.2020 №300120, що не передбачено зазначеним договором. Додаткові угоди, щодо вартості послуг можуть бути надані лише до договору. Додаток до заявки суперечить умовам щодо строків оплати транспортних послуг п.3.2. Наданий документ від 01.09.2020 дод.8 (заявка) містить погоджену вартість послуг, яка складає еквівалент 3380 дол. США.
В той же час, наданий до митного контролю рахунок на оплату транспортних витрат від 23.10.2020 № 475, містить дані щодо вартості транспортних послуг, сума яких складає 77 862,67. Зазначена у документі від 01.09.2020 дод.8 сума 3380 дол. США за курсом НБУ на дату виконання документа (01.09.2020) складає 93 158,884 грн., що не кореспондується із сумою за вищезазначеним розрахунком. Крім того, документ від 01.09.2020 дод.8 містить дані щодо акту виконаних послуг. Даний документ до митного контролю не наданий. Платіжні документи щодо здійснення оплати за транспортні послуги відсутні. Відсутнє підтвердження факту оплати транспортних послуг, відсутня можливість здійснити числове обчислення складових митної вартості.
Наданий декларантом платіжний документ від 13.07.2020 №3 містить суму оплати за товар 2988 дол. США.
Як було зазначено у попередньому повідомленні митниці, рахунок від 26.06.2020 № ВS20200626 містить умови платежу: передплата. Такі ж дані містяться у додатково наданому документі 26.06.2020 № Специфікація № 2. Проте, сума за рахунком складає не 2988, а 9743 дол. США.
Декларантом додатково надано платіжний документ від 15.10.2020 №15, на момент виникнення якого вантаж вже був відправлений згідно товаросупровідних документів: коносамент від 13.09.2020 № SZYН20090262А. Крім того, зазначений платіжний документ містить суму 9756 дол. США та посилання на декілька рахунків, а саме рахунок, що надано до митного контролю (який стосується оцінюваної партії товару) від 26.06.2020 № ВS20200626 та рахунок, що наданий додатково (та не стосується оцінюваної партії товару) від 08.09.2020 №ВS20200908. Ціна товару за обома рахунками сукупно складає 19 023 дол. США, в той час як сума за обома платіжними документами, що містять посилання на дані рахунки у гр. 70 складає 12 744 дол. США, що не відповідає сумі зазначених рахунків. Таким чином, відсутня можливість ідентифікувати оплату та суму оцінюваного товару (що складає 9743 дол. США), враховуючи невідповідності сум оплати за платіжними документами та загальної суми за рахунками.
28.10.20 відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA110130/2020/000125/1, відповідно до якого митна вартість задекларованого товару скоригована митницею в сторону збільшення на 28% до 4,01 доларів США/кг за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод.
12.11.2020 року для митного оформлення в режимі імпорту товару «меблі пластикові дитячі», що надійшов з Китайської Народної Республіки, Дніпровській митниці Держмитслужби подана митна декларація № UA110130/2020/032846, у якій митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору у відповідності до ст.ст. 57, 58 МК України на рівні 3,13 доларів США/кг.
Для підтвердження заявленої митної вартості позивачем були подані наступні документи:
1) контракт від 22.06.20 № ШТ-РР-20;
2) рахунок (інвойс) від 07.09.20 № В820200907;
3) специфікація від 07.09.2020 № 3;
4) платіжне доручення SWIFT від 25.11.2020;
5) платіжне доручення SWIFT від 06.11.2020;
6) рахунок від 10.11.2020 № 517, лист від 10.11.2020 № 73, лист від 12.10.20 № 12.110.2020.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації від 12.11.2020 року UA110130/2020/032846 відповідачем встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме: заявлена за ЕМД партія товару імпортована за підставі контракту від 22.06.2020 № UGT-PP-20 із виробником товару TAIZHOU YASMEI PLASTIC CO.,LTD (Китай), торгівельна марка - Poppet. Відповідно до умов контракту, а саме п. 2.1, 2.2 специфікація є невід`ємною частиною контракту та містить дані щодо товару. Однак, до митного контролю даний документ не надано. Пунктом 2.3 контракту передбачено сертифікат якості, однак, до митного контролю даний документ не надано. Пунктом 3.2 контракту передбачено, що базовими умовами поставки є СРТ Дніпро (Одеса), однак, до митного контролю заявлено ЕМД з умовами FOB Ningbo. Згідно вищезазначеного пункту контракту, умови поставки можуть бути змінені у специфікації, однак, даний документ до митного контролю не надано. Пункт 4.1 контракту містить умови щодо ціни на товар, яка повинна бути зазначена у специфікації на умовах СРТ. Умови щодо оплати також зазначаються у специфікації. При цьому наданий до митного контролю рахунок від 26.06.2020 № BS20200626 містить посилання на Специфікацію від 26.06.2020 №2, отже дана специфікація існує, але до митного контролю не надавалась. Вищезазначеним рахунком від 07.09.2020 № BS20200907 передбачено порядок оплати товару та зазначено: авансовий платіж. Таким чином, за товар мала була бути здійснена передплата. Однак, платіжні документи, що підтверджуються факт оплати товару до митного контролю не надано. Наданий до митного контролю коносамент від 13.10.2020 № SZYH20090772B містить дані щодо місця видачі (завантаження) Shenzhen , в той час я згідно задекларованих даних умовами поставки є FOB Ningbo. Умови контракту від 22.06.2020 № UGT-PP-20 не містять відомості про включення до ціни товару витрат на навантаження товару на борт судна, що є обов`язковими на заявлених умовах поставки. У вищезазначеному коносаменті містяться дані щодо оплати вартості доставки товару Freight Collect)) та Рауаblе at Destination)), що означає оплату по прибутті товару в порт призначення. До митного контролю надано рахунок на оплату транспортних послуг від 10.11.2020 №517 від ТОВ Єврофорвард Сервіс)), в якому зазначено про предмет оплати: Компенсація вартості перевезень, виконаних нерезидентом за межами України". Таким чином, сума зазначена у рахунку стосується лише перевізника-нерезидента, при цьому вартість послуг, наданих безпосередньо резидентом ТОВ Єврофорвард Сервіс", не відображена та не піддається обчисленню. Крім того, документ містить посилання на договір від 30.01.2020 №300120 та дод. 9 від 03.10.2020. Ці документи до митного контролю не надавались, отже відсутня можливість перевірки даних щодо умов надання послуг ТОВ Єврофорвард Сервіс, порядку оплати вартості таких послуг та інших умов договору, що мають значення для обчислення складових митної вартості товару. Будь-які платіжні документи щодо оплати транспортних послуг до митного контролю не надавались. Підтвердження здійсненої оплати відсутнє.
Митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Листом від 12.11.2020 року № 12.111.20 декларантом повідомлено про надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товару та її складових.
За результатом розгляду наданих документів митницею декларанту повідомлено про наступне.
Наданий документ від 02.10.2020 дод. 9 містить посилання на договір від 30.01.2020 № 300120, в даному договорі в п. 3.1 зазначено, що вартість послуги зазначається в заявках. В п. 3.2 зазначено, що якщо заявка не визначає строк оплати, то згідно даного пункту строком є 3 (три) банківські дні, з моменту виставлення рахунку. Таким чином, платіж мав бути здійснений, однак платіжні документи до митного контролю не надано. Наданий документ від 02.10.2020 Дод. 9 (Заявка) містить погоджену вартість послуг, яка складає еквівалент 3630 дол.США. В той же час, наданий до митного контролю рахунок на оплату транспортних витрат від 10.11.2020 № 517 містить дані щодо вартості транспортних послуг, сума яких складає 84 318 грн. Зазначена у документі від 02.10.2020 дод. 9 сума 3630 дол. США за курсом НБУ на дату виникнення документа (02.10.2020) складає 102 853,51 грн., що не кореспондується із сумою за вищезазначеним рахунком. Документ від 02.10.2020 дод. 9 містить дані щодо Акту виконаних послуг. Даний документ до митного контролю не наданий. Платіжні документи щодо здійснення оплати за транспортні послуги відсутні. Відсутнє підтвердження факту оплати транспортних послуг, відсутня можливість здійснити числове обчислення складових митної вартості. Наданий декларантом платіжний документ від 25.09.2020 № 14 містить суму оплати за товар 3300 дол.США. Як було зазначено у попередньому повідомленні митниці, рахунок від 07.09.2020 № В820200907 містить умови платежу: передплата. Такі ж дані містяться у додатково наданому документі 07.09.2020 № Специфікації № 3. Однак, сума за рахунком складає не 3300, а 10 580,0 дол. США. Декларантом додатково надано платіжний документ від 06.11.2020 №18, на момент виникнення якого вантаж вже був відправлений згідно товаросупровідних документів: коносамент від 03.10.2020 № SZYН20090772В. Крім того, зазначений платіжний документ містить суму 7700 дол. США, без посилання на рахунок, що надано до митного контролю (який стосується оцінюваної партії товару). Таким чином, відсутня можливість ідентифікувати оплату та суму оцінюваного товару.
12.11.2020 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA110130/2020/000136/1, відповідно до якого, митна вартість задекларованого товару скоригована митницею в сторону збільшення на 28% до 4,01 доларів США/кг за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод.
Також, 21.12.2020 року для митного оформлення в режимі імпорту товару меблі пластикові дитячі, що надійшов з Китайської Народної Республіки, відповідачу подана митна декларація № UA110130/2020/037520, у якій митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору у відповідності до ст.ст. 57, 58 МК України на рівні 3,09 доларів США/кг.
22.01.2021 року для митного оформлення в режимі імпорту товару меблі пластикові дитячі, що надійшов з Китайської Народної Республіки, Дніпровській митниці Держмитслужби позивачем подана митна декларація № UA110130/2021/001389, у якій митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору у відповідності до ст.ст. 57, 58 МК України на рівні 3,46 доларів США/кг.
Для підтвердження заявленої митної вартості, серед інших, були подані наступні документи:
1) контракт від 22.06.20 № UGT-PP-20;
2) рахунок (інвойс) від 08.09.20 № BS20200908;
3) рахунок (інвойс) від 19.11.20 № BS20201118;
4) платіжне доручення SWIFT від 15.10.2020;
5) платіжне доручення SWIFT від 23.11.2020;
6) платіжне доручення SWIFT від 09.12.2020;
7) платіжне доручення SWIFT від 14.01.2021;
8) лист перевізника від 21.12.20 № 106;
9) лист перевізника від 20.01.21 № 670;
10) лист декларанта від 21.12.20 № 21.120.2020;
11) лист декларанта від 22.01.21 №21.01.21-1;
Митницею зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Листом від 22.12.2020 року № 22.12.20-2 декларантом повідомлено про надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товару та її складових.
За результатом наданих документів митницею повідомлено позивача про наступне.
Додатково наданий документ від 10.11.2020 додаток 10 містить посилання на договір від 30.01.2020 № 300120, в даному договорі в п.3.1 зазначено, що вартість послуги зазначається в заявках. Наданий документ від 10.11.2020 додаток 10 (заявка) містить погоджену вартість послуг, яка складає еквівалент 4 280 дол. США. В той же час, наданий до митного контролю рахунок на оплату транспортних витрат від 21.12.2020 № 584 містить дані щодо вартості транспортних послуг, сума яких складає 91 840 грн. Зазначена у документі від 10.11.2020 дод. 10 (Заявка) сума 4280 дол. СІЛА за курсом НБУ на дату виникнення документа (10.11.2020) складає 120 317,65 грн, що не кореспондується із сумою за вищезазначеним рахунком. В заявці зазначено послугу транспортно-експедиторські послуги, в той час як в рахунку зазначені лише транспортні послуги. Враховуючи вищевикладене та різницю опису послуги та сум оплати у митниці є сумніви щодо включення до митної вартості всіх складових, в тому числі вартість експедиторських послуг. Крім того, документ від 10.11.2020 дод. 10 (заявка) містить дані щодо акту виконаних послуг. Даний документ до митного контролю не наданий. Платіжні документи щодо здійснення оплати за транспортні послуги відсутні. Відсутнє підтвердження факту оплати транспортних послуг, відсутня можливість здійснити числове обчислення складових митної вартості.
22.12.2020 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA110130/2020/000159/1, відповідно до якого, митна вартість задекларованого товару скоригована митницею в сторону збільшення на 30% до 4,01 доларів США/кг за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод.
Прийняття рішення призвело до збільшення митних платежів на 22 651,52 грн, відомості про що містяться у гр. В митної декларації від 22.12.2020 року № UA110130/2020/037520, за якою товар випущений у вільний обіг за визначеною відповідачем митною вартістю.
Митницею зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Листом від 22.01.2021 року № 22.01.21-3 декларантом повідомлено про надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товару та її складових.
За результатом розгляду наданих документів митницею декларанту повідомлено про наступне.
Додатково наданий документ від 04.12.2020 дод. 13 містить посилання на договір від 30.01.2020 № 300120, в даному договорі в п. 3.1 зазначено, що вартість послуги зазначається в заявках. Наданий документ від 04.12.2020 дод. 13 (заявка) містить погоджену вартість послуг, яка складає еквівалент 5780 дол. США. В той же час, наданий до митного контролю рахунок на оплату транспортних витрат від 20.01.2021 № 30 містить дані щодо вартості транспортних послуг, сума яких складає 144 666 грн. Зазначена у документі від 04.12.2020 дод. 13 (заявка) сума 5780 дол. США зі курсом НБУ на дату виникнення документа (04.12.2020) складає 163 595.96 грн. що не кореспондується із сумою за вищезазначеним рахунком. В заявці зазначена послуга транспортно-експедиторські послуги, в той час як в рахунку зазначені лише транспортні послуги. Враховуючи вищевикладене, та різницю в опису послуги та сум оплати, у митниці є сумніви щодо включення до митної вартості всіх складових, в тому числі вартість експедиторських послуг. Крім того, документ від 10.11.2020 Дод. 10 (заявка) містить дані щодо акту виконаних послуг. Даний документ до митного контролю не наданий. Платіжні документи щодо здійснення оплати за транспортні послуги відсутні. Таким чином, відсутнє підтвердження факту оплати транспортних послуг, відсутня можливість здійснити числове обчислення складових митної вартості.
22.01.2021 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA110130/2021/000008/1, відповідно до якого, митна вартість задекларованого товару скоригована митницею в сторону збільшення на 17% до 4,048 доларів США/кг за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод.
Прийняття рішення призвело до збільшення митних платежів на 15 485, 56 грн, відомості про що містяться у гр. В митної декларації від 25.01.2021 року № UA110130/2021/001486, за якою товар випущений у вільний обіг за визначеною відповідачем митною вартістю.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Згідно з ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Суд зазначає, що ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За правилами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З наведеним висновком кореспондуються положення п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, за змістом якої відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
Відповідно до ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч. ч. 2-8 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених за електронною митною декларацією, встановив, що в наданих позивачем документах є розбіжності та невідповідності, які не дають можливості перевірити числові значення заявленої митної вартості.
Зауваження, що викладені відповідачем, суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.
Щодо оплати за товар, суд зазначає наступне.
За митною декларацією № UA110130/2020/032846 від 12.11.2020 року оплата за товар загальною вартістю 10 860 доларів США була здійснена двома банківськими переказами (SWIFT) від 25.09.2020 року № 14 та від 06.11.2020 року № 18, що підтверджується даними банківськими платіжними документами.
За митними деклараціями № UA110130/2020/037520 від 21.12.2020 року, № UA110130/2021/001389 від 22.01.2021 року оплата за товар за двома поставками була здійснена 4 банківськими переказами, що підтверджується банківськими платіжними документами (SWIFT), а саме від 15.10.2020 року № 15, від 09.12.2020 року № 23, від 23.11.2020 року № 19, від 14.01.2021 року № 27.
За приписами п. 7, 9 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України відповідач у випадку сумнівів у справжності наданих банківських платіжних документів може в порядку пост-митного контролю та шляхом проведення документальної перевірки звернутися до банківської установи з метою перевірки автентичності вказаних документів.
Щодо транспортних витрат, суд враховує наступне.
За митною декларацією № UA110130/2020/032846 від 12.11.2020 року відповідачу було надано документи із зазначенням відомостей щодо вартості перевезення товару до митного кордону України (рахунок від 10.11.2020 № 517, лист від 10.11.2020 № 73, лист від 12.10.2020 № 12.110.20) в розмірі 68 609, 05 грн.
За митними деклараціями № UA110130/2020/037520 від 21.12.2020 року, № UA110130/2021/001389 від 22.01.2021 року позивачем відповідачу надавалися документи із зазначенням відомостей щодо вартості перевезення товару до митного кордону України (листи перевізника від 21.12.2020 та 20.01.2021, листи декларанта від 21.12.2020 та 22.01.2021) та розподілу таких витрат (калькуляції) з урахуванням надходження в одному контейнері товарів за різними інвойсами.
Разом з тим, Митним кодексом України зобов`язано декларанта надати відповідачу тільки документ із відомостями щодо вартості перевезення товару, при цьому обов`язку підтвердження оплати вартості перевезення на декларанта законом не покладено.
Щодо митної декларації країни відправлення, суд зазначає наступне.
Відомості митної декларації країни відправлення співпадають із наданим коносаментом № SZYН20090262А, що дозволяло митному органу однозначно ідентифікувати партію товару.
Оскаржувані рішення та відзив на позовну заяву не містять належного обґрунтування причин неврахування відомостей митної декларації країни відправлення, яка в незмінному вигляді подана відповідачу, котрий, в свою чергу, має можливість перевірити її автентичність шляхом направлення запиту до митних органів країни відправлення на підставі п. 8 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України.
Пунктом 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування митної вартості має містити обґрунтування числового значення митної вартості, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Аналогічна вимога до заповнення графи 33 «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» міститься у Правилах заповнення рішення про коригування митної вартості (затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.12 № 598), відповідно до яких обов`язково зазначається номер та дата митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Рішення не містять такого обґрунтування, а містить інформацію про те, що відповідач взяв за основу митну вартість з митної декларації від 15.09.2020 року № UA110130/2020/26173, не надавши жодних відомостей про товар, оформлений за нею, та чому саме ця митна декларація була використана відповідачем.

При цьому, які характеристики має вказаний товар (призначення, аналогічність/ідентичність стелажам), які комерційні умови поставки (місце відправлення, вартість транспортування, фактурна вартість, умови поставки, вид транспорту, розмір транспортних витрат), в оскаржуваних рішеннях не вказано.

Порівняння наданих відповідачем деяких часткових відомостей митної декларації № UA110130/2020/26173 та митних декларацій ТОВ «ЮНІОН ГРУП ТОЙС» свідчить про те, що надана відповідачем інформація за своїм обсягом не підтверджує правомірність обрання саме вказаної митної декларації як джерела цінової інформації.

Відсутність відомостей щодо виду контракту, місця відправлення; розміру транспортних витрат не дозволяє суду дослідити правомірність використання відомостей митної декларації № UA110130/2020/26173.

Товар за митною декларацією № UA110130/2020/26173 оформлений за останнім резервним методом 2r). у зв`язку із чим існує можливість оформлення товару також на підставі рішення митниці про коригування митної вартості товарів, яке може вже бути скасованим, що унеможливлює застосування відомостей даної митної декларації.

Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.02.2019 р. у справі № 816/1199/15-а. саме митниця має довести, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована та що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Враховуючи викладене, оскаржувані рішення відповідача не відповідають вимогам закону за формою та змістом.

У постановах Верховного Суду від 29.09.2020 к. у справах № 160/9473/19 та № 520/7041/19 викладені наступні висновки щодо застосування норм п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України: «Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод».

Крім того, суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року було витребувано від Дніпровської митниці Держмитслужби відомості, що містяться в модулі «Рівень цін по ЦБД» Автоматизованої системи і оформлення «Інспектор» при встановленні наступних параметрів запиту: «Код товару» - ; «Режим» - 40; «Дата» - з 27.10.20 до 22.01.21; «Контракт» - всі; параметр «100 найдешевших (за кг)» та «100 найдорожчих (за кг)»; параметр «Показати також в валюті» з обранням доларів США; параметр «Одним рядком» не застосовувати.

На виконання вищевказаної ухвали суду відповідачем 03.11.2021 року було надано витяги з модуля «Рівень цін по ЦБД» Автоматизованої системи і оформлення «Інспектор», всього на 14 аркушах.

Відповідач під час розгляду справи вказував, що не мав в своєму розпорядженні інформації про випадки митного оформлення товару нижче 4,01 доларів США за 1 кг, у підтвердження чого надав суду витяги з модуля «Рівень цін по ЦБД» Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», в яких відсутні випадки такого митного оформлення.

Суд зазначає, що на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних за посиланням https://data.gov.ua/dataset/scsu-register-export-import-declarations-source розміщена знеособлена зведена інформація щодо конкретних експортно-імпортних операцій за 2020-2021 роки (окремо за кожний місяць).

Порівняння наданої відповідачем суду інформації за січень 2021 р. із вказаними відкритими даними вказує на надання неповної інформації стосовно митного оформлення товару нижче 4,01 доларів США за 1 кг.

Так, у січні 2021 року мінімальний офіційний курс гривні до долару США був встановлений НБУ на 14.01.2021 р. на рівні 27,9705 грн., у зв`язку із чим для проведення розрахунків у даних поясненнях використовується визначена відповідачем митна вартість на рівні 112, 16 грн/кг (4,01 долари США*27,9705 грн.) та заявлена позивачем 22.01.2021 митна вартість на рівні 86,43 грн/1 кг (3,09 долари США*27,9705 грн.), які не могли бути меншими в січні 2021 р.

У січні 2021 р. митними органами здійснено 468 митних оформлень товару «меблі» за кодом УКТЗЕД із наступними рівнями митної вартості:

- 171 з 468 митних оформлень (36,54%) до 86,43 грн/кг зелений колір);

- 144 з 468 митних оформлень (30,77%) від 86,44 грн/кг до 112,16 грн/кг (жовтий колір);

- 153 з 468 митних оформлень (32,69%) більше 112,16 грн/кг (червоний колір).

Дані відомості вказують на надання суду завідомо недостовірної інформації відповідачем, адже 246 випадків митного оформлення в січні 2021 року товару були здійснені за ціною нижче 100 грн/кг, тобто, менше 4,01 доларів США/кг.

При цьому, у 353 з 468 випадків митного оформлення (75,43%о) країною походження товару була Китайська Народна Республіка (код країни «156»), а у 193 з 353 випадків митного оформлення товару китайського походження (54,67%) воно здійснено за ціною нижче 100 грн/кг, тобто, менше 4,01 доларів США/кг.

Отже, суд вважає, що на підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає вимогам ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих позивачем, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що доводи, зазначені відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки.

Відповідач не надав суду належних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Натомість надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.

Таким чином, суд робить висновок про те, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Суд звертає увагу, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

У постановах від 31.03.2015 року та 02.06.2015 року (справи №№ 21-127а15, 21-498а15 відповідно) Верховний Суд України висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Приписами ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлено правило, за яким митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

На підставі аналізу наведених норм, суд робить висновок, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В даному випадку відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що позивачем заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема, не вказано які саме складові митної вартості є не підтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення цих складових.

У спірних рішеннях будь-якого розрахунку щодо коригування митної вартості, митницею не здійснено, тому не зрозуміло, виходячи з яких числових значень чи відомостей складається сума коригування, де ці відомості містяться та чи відповідають вони дійсності

Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення невизначеного товару не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, а також не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Згідно з положеннями ст. 6 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є: забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб`єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв`язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Згідно з положеннями ст. ст. 179, 189, 190 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення; суб`єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни; ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін; вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Отже, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Так, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст. 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.

Суд бере до уваги те, що відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів жодним чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. А наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не є достатньою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

За таких обставин, рішення про коригування митної вартості товарів № 110130/2020/000125/1 від 28.10.2020 року, № UA110130/2020/000136/1 від 12.11.2020 року, № UA110130/2020/000159/1 від 22.12.2020 року та № UA1101130/2021/000008/1 від 22.01.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не базуються на вимогах закону.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, п.120, ECHR 2000, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п.128, ECHR 2004-XII, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, за сукупністю наведених обставин, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 6810,00 грн., що документально підтверджується квитанціями про сплату № 53232 від 11.05.2021 року (2270,00 грн.), № 72571 від 03.06.2021 року (2270,00 грн.) та № 72593 від 03.06.2021 року (2270,00 грн.).

Відтак, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 6810,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

Керуючись ст. ст. 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Юніон груп тойс (вул. Казакова, 2д, оф. 504, м. Дніпро, код ЄДРПОУ 42198024) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, ) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару від 28.10.2020 року № 110130/2020/000125/1.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару від 12.11.2020 року № UA110130/2020/000136/1.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару від 22.12.2020 року № UA110130/2020/000159/1.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару від 22.01.2021 року № UA1101130/2021/000008/1.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю Юніон груп тойс (вул. Казакова, 2д, оф. 504, м. Дніпро, код ЄДРПОУ 42198024) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, ) сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 6810,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 листопада 2021 року.

Суддя С.В. Ніколайчук