Справа № 524/7799/19
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7799/19
Провадження №2-а/524/38/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В.

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом в яком, просить визнати протиправною та скасувати постанову Полтавської митниці ДФС від 09.10.2019 року №0143/80600/19 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у виді 17718,21 грн. штрафу.

В обґрунтування позову зазначає, що 09.10.2019 року Полтавською митницею ДФС в особі першого заступника начальника Полтавської митниці ДФС України Кримським А.О. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0143/80600/19 згідно якої її визнано винною у вчиненні порушень митних правил за ознаками ст. 485 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 17718,21 грн.

З постановою не погоджується, вважає, що вона є необґрунтованою, винесена з порушенням чинного законодавства. Викладені у ній обставини та підстави порушення митних правил такими, що не відповідають дійсності, а розгляд справи є неповним та необ`єктивним.

Постанова мотивована тим, що 16.08.2019 року інженером 2 категорії ПрАТ «АвтоКрАЗ» ОСОБА_1 на митний пост «Кременчук» Полтавської митниці ДФС до митного оформлення подана у митному режимі митна декларація IM40ДЕ № UA 806050/2019/110695, у якій фактично зазначені неправдиві відомості про літерний код валюти у графі 22.

Таким чином, на думку митного органу, нею вчинені дії щодо неправомірного заявлення в графі 12 митної декларації неправдивих відомостей про митну вартість товарів, які були підставою для зменшення розміру сплати митних платежів (графа 47 декларації) на загальну суму 5906,07 грн., з них: по сплаті мита на суму 1596,23 грн., по сплаті податку на додану вартість на суму 4309,84 грн.

Разом з тим, відповідачем проігноровані пояснення позивача, а саме відсутність у її діях складу правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України - вини у формі умислу та явна помилка щодо зазначення літерного коду валюти, зважаючи на правильність заповнення інших граф митної декларації.

Вказує, що з аналізу ст. 485 МК України відповідальність може настати у випадку заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи їх зменшення їх розміру

Ухвалою суду від 29.10.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.01.2020 року замінено первісного відповідача Полтавську митницю ДФС України належним відповідачем Дніпровською митницею Держмитслужби.

Відповідачем - Дніпровською митницею Держмитслужби надано відзив на позов. Вказуть, що ОСОБА_1 внаслідок заявлення неправдивих відомостей про літерний код валюти у графі 22 митної декларації № UA 806050/2019/110695 були вчинені дії щодо неправомірного заявлення в графі 12 митної декларації неправдивих відомостей про митну вартість товарів, які були підставою для зменшення розміру митних платежів на загальну суму 5906,07 грн. Таким чином, зазначені дії позивача не є помилкою, відповідають опису диспозиції ст. 485 Митного кодексу України, тому що зазначена митна декларація подана до митного оформлення і митницею присвоєний порядковий номар та розпочато митне оформлення.

Для кваліфікації дій особи за ст. 485 МК України не обов`язкова наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру або ухилення від сплати митних платежів і правопорушення за цією статтею може бути вчинено як з умисною формою вини, так і з необережності. До відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 притягнута обґрунтовано, постанова Полтавської митниці ДФС у справі про порушення митних винесена законно, підстав для її скасування не вбачається. Просять в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача ОСОБА_1 - Лазор Н.О. просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача Дніпровської митниці Держмитслужби у судове засідання не з`явився, просять справу розглянути без їх участі, у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Полтавської митниці ДФС від 09.10.2019 року №0143/80600/19 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 17718,21 грн.

Згідно із вказаною постановою, 16.08.2019 року інженером 2 категорії ПрАТ «АвтоКрАЗ» ОСОБА_1 на митний пост «Кременчук» Полтавської митниці ДФС до митного оформлення подана у митному режимі митна декларація IM40ДЕ № UA 806050/2019/110695, у якій зазначені неправдиві відомості щодо літерного коду валюти у графі 22 (USD), який згідно рахунку фактури від 16.05.2019 № 722/1 повинен бути (EUR), що призвело до заявлення неправдивих відомостей про митну вартість товарів у графі 12.

Таким чином, нею вчинені дії щодо неправомірного заявлення в графі 12 митної декларації неправдивих відомостей про митну вартість товарів, які були підставою для зменшення розміру сплати митних платежів (графа 47 декларації) на загальну суму 5906,07 грн., з них: по сплаті мита на суму 1596,23 грн., по сплаті податку на додану вартість на суму 4309,84 грн.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно із ч. 6 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Частиною 1 ст. 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для кваліфікації дій особи за вказаною статтею необхідна наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру або ухилення від сплати митних платежів, що об`єктивно свідчить про те, що вказане правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, а тому лише зазначення невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що дії особи були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Зі змісту диспозиції ст. 485 МК України випливає, що суб`єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій у вигляді, зокрема, заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та особливою метою - ухилення від сплати митних платежів.

Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. Правопорушення, передбачене ст. 485 МК України не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Як вбачається з постанови про порушення митних правил від 09.10.2019 року № 0143/80600/19 ОСОБА_1 19.08.2019 року надані пояснення, що в момент відправки декларації для митного оформлення виник збій у роботі програми Qdpro, тому у деклараці автоматично змінився у графі 22 літерний код валюти (замість євро зазначений долар).

Натомість відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень не врахував пояснення ОСОБА_1 , не перевірив їх при розгляді справи та не надав їм оцінку.

Суд враховує, що того ж дня, ОСОБА_1 подано до митного оформлення МД № UA 806050/2019/110722 і товар оформлений відповідно до умов, які зазначені згідно картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.08.2019 № UA 806050/2019/00681.

Як встановлено під час судового розгляду в діях ОСОБА_1 відсутні умисел на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Тому, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Суд критично оцінює доводи відповідачів, що зміст диспозиції ст. 485 МК України не має норм, які вказують на наявність прямого умислу в діях осіб які вчинили правопорушення, а отже порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України, може бути вчинено з необережності оскільки статтею 485 Митного кодексу України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

Згідно ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відповідач належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності дій при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, на спростування позову та встановлених судом обставин, не подали.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення.

Виходячи з вищенаведеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, того факту, що матеріали справи не містять доказів того, що дії позивача були направлені на умисну недоплату податків і зборів та доказів вини у формі прямого умислу, тобто недоведеність того, що позивач мав умисел на ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, що є обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, тому з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, а тому оскаржувана постанова № 0143/80600/19 від 09.10.2019 р. підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 6-12, 77, 90, 159-161, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 251,287 - 289 КпАП України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0143/80600/19 від 09.10.2019 р. винесену заступником начальника Полтавської митниці ДФС - начальником відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кримським А.О., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил за статтею 485 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17718,21 грн., а провадження у справі закрити

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Предоляк