Справа № 160/8172/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2021 року Справа № 160/8172/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу № 160/8172/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
24.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка виразилась у несвоєчасному призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та нарахувати пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 ОСОБА_1 з моменту звернення, тобто з 23.10.2020 року.
Позов обґрунтовано тим, що позивач набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно з п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв`язку з чим звернувся до відповідача із заявою 09.11.2020 року. Не отримавши відповіді на свою заяву, позивач звернувся 06.04.2021 року зі скаргою до Пенсійного фонду України на бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, однак відповіді надано не було. При цьому, отримано лист відповідача від 21.04.2021 року за результатами розгляду заяви від 09.11.2020 року, про відмову у призначенні пенсії за вислугу років. За таких обставин, позивач вважає, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком №2 є протиправною.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/8172/2. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
30.06.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначає, що 09.11.2020 року позивач надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пунктом «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах при досягненні пенсійного віку чоловіки - 55 років, при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. Відповідно до пункту 2-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ, передбачено право на пенсію за вислугу років, якщо на день набуття чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VII, тобто станом на 11 жовтня 2017 року, мають вислугу 12 років 6 місяців. Не зараховано періоди роботи за професією, яка дає право на пенсію за вислугу років з 01.02.1989 по 31.12.1991, з 16.03.2016 по 13.06.2016, з 03.08.2016 по 30.09.2020, згідно довідок від 26.10.2020 №16.4/398, № 16.4/397, виданих ПАТ "Дніпровський металургійний завод" (посади передбачені списком № 2). Взаємне зарахування робіт по списку № 2 та робіт за вислугою років не передбачено ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно наданих документів стаж роботи за вислугою років складає 9 років 11 місяців 19 днів, що не достатньо для призначення пенсії за вислугу років. Заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2 позивач не подавав.
30.06.2021 року позивачем подано заперечення на відзив відповідача, в якому повністю підтримано позицію викладену в позовній заяві.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
09.11.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від щодо призначення пенсії за вислугу років (лок. бриг.).
До заяви позивачем було надано наступні документи на підтвердження стажу, а саме: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву про призначення/перерахунок пенсії; паспорт або ID - картка або посвідка; анкету опитування, військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 року по день звернення; довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.93 № 637; заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк), інші документи.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не було розглянуто заяву позивача від 09.11.2020 року.
Не отримавши відповіді на заяву від 09.11.2020 року та за відсутності призначення пенсії, позивач 06.04.2021 року звернувся до Пенсійного фонду України зі скаргою на бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні пенсії на пільгових умовах, в якій просив призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком № 2 згідно абз. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та абз.2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ", з моменту досягнення пенсійного віку з 23.10.2020 року.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
У відповідності до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.
У відповідності до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Також згідно частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
З аналізу вищенаведеного можливо зробити висновок, що для призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідним є: 1) наявність страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; 2) віднесення професії до списку робіт і професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію зазначених роботах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36; 3) безпосередня зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).
Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Судом встановлено, що згідно трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , останній у період з 01.02.1989 року по 30.09.2020 року (включно) працював в АТ "Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" (реорганізовано в ПрАТ Дніпровський металургійний завод).
Вказане підтверджується довідкою ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" від 26.10.2020 року № 16.4/397, від 26.10.2020 року № 16.4/398 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, архівною довідкою від 11.05.2021 року № 16.4/185, архівною довідкою від 11.05.2021 року № 16.4/184.
Матеріалами справи підтверджено наступну працю позивача:
- з 01.02.1989 року по 31.12.1991 року повний робочий день на ПрАт "Дніпровський металургійний завод" помічником машиніста локомотива (тепловоза) залізничного цеху як машиніста та його помічника та старшого машиніста: паровозів, тепловозів, електровозів, дизєі потягів, моторвагонних (електро)секцій, мотовозів, що передбачене списком №2 розд. XX підрозділ 1 Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173;
- 3 16.03.2016 року по 13.06.2016 року слюсарем по обслуговуванню та ремонту котельного обладнання дільниці по ремонту енергетичного обладнання спеціалізованого цеху по ремонту коксохімічного обладнання, що передбачене списком №2 розд.ХІІІ підрозд. "а" позиція 13а-3б Постанови КМУ від 16.01.2003 №36.
- з 03.08.2016 року по 30.09.2020 року повний робочий день в ПрАт "Дніпровський металургійний завод" машиністом газодувних машин ділянки уловлювання хімічних продуктів машинного відділення цеху уловлювання хімічних продуктів коксохімічного виробництва, як працівники, зайняті на механізмах хімічного виробництва, що передбачено списком № 2, розділом IV, підрозділом - робітники, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016р. № 461.
Водночас, як вже встановлено судом, при досягненні віку 55 років, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначенні пенсії, утім йому відмовлено у її призначенні з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців при наявності у позивача лише 9 років 11 місяців 19 днів.
У відзиві відповідач вказує, що ним не зараховано періоди роботи за професією, яка дає право на пенсію за вислугу років з 01.02.1989 по 31.12.1991, з 16.03.2016 по 13.06.2016, з 03.08.2016 по 30.09.2020, згідно довідок від 26.10.2020 №16.4/398, № 16.4/397, виданих ПАТ "Дніпровський металургійний завод", оскільки для зарахування такого стажу до пільгового стажу по списку №2 немає законних підстав і такий взаємозалік не передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З даного приводу суд звертає увагу, що позивач звернувся з заявою про призначення пенсії 09.11.2020 року та вказав вид пенсії «за вислугу років». Разом з заявою було надано копію трудової книжки та довідки, які підтверджуюють стаж роботи позивача за списком №2 та стаж роботи позивача за вислугу років.
В свою чергу, у зв`язку з не розглядом заяви від 09.11.2020 року позивач звернувся зі скаргою на бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні пенсії на пільгових умовах, в якій просив призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком № 2 згідно абз. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та абз.2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ", з моменту досягнення пенсійного віку з 23.10.2020 року.
Скарга позивача 11.04.2021 року Пенсійним фондом України була направлена для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Отже, на момент розгляду заяви позивача 21.04.2021 року відповідач отримав для розгляду скаргу від 06.04.2021 року з проханням позивача призначити пенсію на пільгових умовах за списком №2.
При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не здійснено розгляд питання щодо призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв орган ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачеві у призначенні пенсії, оскільки питання про призначення пенсії на пільгових умовах було розглянуто формально та без врахування всіх обставин, які мають значення.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За таких обставин, враховуючи положення статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача та дотримання його соціальних гарантій і реалізації права на належне соціальне утримання суд дійшов висновку, що позивач має право на належний розгляд його заяви про призначення пенсії, яка подана ним 09.11.2020 року, документів для призначення пенсії та отримання належної відповіді за наслідками такого розгляду.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту прав, свобод, інтересів позивача буде саме зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09.11.2020 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
Щодо вимоги позивача про призначення йому пенсії на пільгових умовах, суд вважає її передчасною, та відповідно такою, що не підлягає задоволенню, оскільки призначенню пенсії передує обрахування уповноваженим органом як загального так і пільгового стажу роботи позивача, що в даному випадку належить до виключних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.
При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією ПН 1566 від 19.05.2021 року.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 454 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09.11.2020 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог- відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені витрати з оплати судового збору в сумі 454 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська