Справа № 120/5811/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

25 листопада 2021 р. Справа № 120/5811/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача в справі на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 15.04.2021 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

26.10.2021 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , відповідно до якої заявник просить на підставі ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року, а саме щодо виплати позивачу суми боргу по недоплаченій щорічній грошовій допомозі до 5 травня за 2020 рік в сумі 9464 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання вищевказаного судового рішення, 21.09.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Паламарчуком В.В. відкрито виконавче провадження №66883802, яким боржника зобов`язано протягом 10 днів з дня відкриття цього виконавчого провадження надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо виконання рішення суду. Відповідач листом від 04.10.2021 №6202 повідомив головного державного виконавця про нарахування щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік ОСОБА_2 у сумі 9464,00 грн., проте вказав, що виконати рішення суду в частині виплати зазначеної суми коштів управління не має можливості з причини, що управлінню не надходили кошти з державного бюджету для забезпечення виконання рішення суду. Також зазначено, що управління неодноразово зверталось до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації, як до розпорядника коштів вищого рівня, про виділення додаткових коштів в сумі 9464 грн для виконання рішення суду. Проте, такі кошти на зазначенні цілі управлінню не виділено.

Оскільки позивач не отримав призначену за рішенням суду допомогу до 5 травня за 2020 рік, тому вважає, що рішення суду відповідачем не виконано в повному обсязі, що, в свою чергу, є порушенням вимог ст. 124 Конституції України та ст. 14 КАС України, а тому за захистом свої прав та законних інтересів звернувся із даною заявою до суду.

Ухвалою суду від 27.10.2021 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 120/5811/20 від 15.04.2021. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання пояснень по суті поданої заяви та витребувано додаткові докази.

11.11.2021 від Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації надійшли письмові пояснення, в яких представниця відповідача просить відмовити у задоволенні заяви позивача та надано витребуванні судом докази.

Надаючи оцінку доводам заяви позивача, суд виходив з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є процедура за наслідком подання особою-позивачем, на користь якої ухвалено рішення суду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, що регламентована статтею 383 КАС України.

Як вже зазначалось вище, відповідно до частин першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі № 120/5811/20-а зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

На виконання вище вказаного рішення Вінницьким окружним адміністративним судом 14.09.2021 у справі № 120/5811/20-а видано виконавчий лист.

На виконання рішення Вінницького окружного від 15.04.2021 відповідачем проведено нарахування позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, що становить 9464 грн., однак з причин відсутності бюджетного фінансування на вказані виплати виплатити позивачу відповідну суму коштів відповідач не взмозі.

Відсутність на рахунках відповідача відповідної суми коштів підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 , код програми 2501290 Забезпечення виконання рішень суду за 23.10.2021, згідно з якою вихідний залишок становить 00,00 грн.

Як зазначено відповідачем, ОСОБА_1 кошти згідно рішення суду, які вже нараховані відповідачем, будуть виплачені при виділені розпорядником коштів відповідної суми для забезпечення виконання судового рішення та в порядку черговості відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року №902.

Також, відповідач зазначає, що виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік на підставі рішень суду відбуваються в порядку черговості прийняття таких рішень, відповідно ОСОБА_1 перебуває у списку черговості за №13.

Щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_3 , на що посилається позивач в заяві, відповідач зазначає, що така виплата була проведена вказаній особі за наявності відповідних коштів та враховуючи, що рішення в справі ОСОБА_3 було прийнято та набуло законної сили раніше, ніж рішення в справі позивача, і, відповідно, ОСОБА_3 перебував в списку на черговість виконання рішень суду за №6.

В той же час, станом на 05.11.2021 року разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік на підставі рішення суду не виплачена ще гр. ОСОБА_4 , який перебуває в списку на черговість виконання рішень суду перед позивачем, а саме за №12.

Оцінюючи відповідні доводи боржника щодо виплати заборгованості в сумі 9464 грн. після виділення коштів з Державного бюджету України на цю мету, суд насамперед виходить з того, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій. При цьому визначальним є те, чи є достатні підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.

Водночас в силу приписів статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Встановлені судом фактичні обставини вказують на неможливість самостійного (без додаткового виділення коштів) виконання відповідачем рішення суду в даній справі в частині виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня 2020 рік через відсутність у відповідача належного фінансового забезпечення та коштів, що є необхідними для здійснення виплати цієї заборгованості.

В той же час, судом встановлено, що зі свого боку відповідачем вчиняються всі можливі та залежні від нього дії щодо повідомлення розпорядників коштів про необхідність виділення додаткових асигнувань для можливості виконання відповідачем в повному обсязі рішення суду в даній справі та виплати позивачу нарахованої суми коштів.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі № 373/436/17, від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Таким чином, оскільки часткове невиконання відповідачем рішення суду у цій справі обумовлене об`єктивними причинами, які не залежать від боржника, а належних доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення не здобуто, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій, бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем в справі на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.04.021 у справі № 120/5811/20-а.

З огляду на викладене заяву позивача належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 383 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача в справі щодо виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №120/5811/20-а залишити без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В зв"язку з тимчасовою непрацездатністю судді в період з 08.11.2021 по 22.11.2021 року, ухвалу складено та підписано 25.11.2021.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна