Справа № 140/8552/21
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року ЛуцькСправа № 140/8552/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Державного підприємства Волиньторф про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулось із позовом до Державного підприємства Волиньторф (далі ДП Волиньторф, відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 1 149 448,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення статей 16, 36, 38 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, екологічного податку, земельного податку з юридичних осіб, орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 1 149 448,35 грн., який виник внаслідок несвоєчасної сплати відповідачем грошових зобов`язань, визначених відповідачем самостійно в податкових деклараціях з цих податків та нарахованих контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні від 14.12.2020 № 01954/03-20-04-16/426302, а також нарахувань пені за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань..

З урахуванням зазначеного, контролюючий орган просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 відкрито провадження у даній адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що податковий борг на даний час сплачений, що підтверджується платіжними дорученнями про сплату грошових зобов`язань, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ухвали суду від 05 листопада 2021 року витребувано у Головного управління ДПС у Волинській області докази наявності чи відсутності у Державного підприємства Волиньторф заборгованості зі сплати податків на даний час, в тому числі за податковою декларацією № від 18.05.2021, надавши суду, зокрема, витяг з АІС Податковий блок по даному платнику податків.

25 листопада 2021 року до суду надійшла від ГУ ДПС у Волинській області заява про зменшення розміру позовних вимог, з якої слідує, що під час розгляду справи частина податкового боргу, яка заявлена до стягнення відповідно до позовної заяви була погашена відповідачем. Станом на 12.11.2021 сума боргу змінилася і становить на даний час 797 940,36 грн., яку просить стягнути з рахунків ДП Волиньторф у банках, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Суд, перевіривши доводи позивача у заяві по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Згідно розрахунку сум податкового боргу та довідки про наявність боргу по платежах до бюджету ДП Волиньторф, доданих позивачем до заяви про зменшення розміру позовних вимог, за відповідачем рахується станом на 12.11.2021 податковий борг в загальній сумі 797 940,36 грн., в тому числі: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 579 077,48 грн.; податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати 218 862,88 грн., в тому числі: недоїмка 198 195,02 грн.; пеня 20 667,86 грн., на підтвердження чого позивач надав суду витяг з АІС Податковий блок по даному платнику податків.

З метою стягнення заборгованості, ГУ ДПС у Волинській області, керуючись підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, пунктом 87.11 статті 87, пунктом 95.3 статті 95 ПК України, звернулось із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України. платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як передбачено підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

В силу вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України податковим органом сформована та надіслана відповідачу податкова вимога від 02.12.2019 №161735-51.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як зазначає позивач у заяві про зменшення розміру позовних вимог, податковий борг зі сплати податку на додану вартість виник в результаті несплати самостійно задекларованих відповідачем грошових зобов`язань згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість від 18.10.2021 № в сумі 1 760 130 грн. та донарахування ГУ ДПС у Волинській області відповідачу штрафних санкцій у сумі 1020,00 грн. в податковому повідомленні-рішенні від 05.10.2021 №. У зв`язку із переплатою в сумі 1 182 072,52 грн. загальна сума боргу з податку на додану вартість становить 579 077,48 грн.

З приводу цього суд звертає увагу на те, що позивач подав даний позов до суду 13 серпня 2021 року, де в позовній заяві, зокрема, зазначав, що станом на 31.05.2021 загальна сума боргу з податку на додану вартість становить 720 460,46 грн., на підтвердження чого надав розрахунок сум податкового боргу та довідку про наявність боргу по платежах до бюджету ДП Волиньторф станом на 31.05.2021, а також витяг з АІС Податковий блок по даному платнику податків.

Водночас, на підтвердження сплати заборгованості з податку на додану вартість відповідач надав суду наступні копії платіжних доручень: №3339 від 01.06.2021 року на суму 20000,00 гри.; №2861 від 21.07.2021 року на суму 50000,00 гри.; №2809 від 25.06.2021 року на суму 150000,00 гри.; №3647 від 06.08.2021 року на суму 20000,00 гри.; №3440 від 30.06.2021 року на суму 100000,00 гри.; №3637 від 04.08.2021 року на суму 20000,00 грн.; №3642 від 05.08.2021 року на суму 20000,00 грн.; №3524 від 16.07.2021 року на суму 20000,00 грн.; №3633 від 03.08.2021 року на суму 20000,00 грн.; №3436 від 29.06.2021 року на суму 80000,00 грн.; №3430 від 29.06.2021 року на суму 120000,00 грн.; №3351 від 03.06.2021 року на суму 10000,00 грн.; №3345 від 02.06.2021 року на суму 10000,00 грн.; №3361 від 07.06.2021 року на суму 90000,00 грн.; №3354 від 04.06.2021 року на суму 10000,00 грн.; №2906 від 19.08.2021 року на суму 50000,00 грн.; №2900 від 17.08.2021 року на суму 50000,00 грн.; №2892 від 13.08.2021 року на суму 110000,00 грн.; №2888 від 11.08.2021 року на суму 100000,00 грн.; №2883 від 06.08.2021 року на суму 100000,00 грн.; №3710 від 17.08.2021 року на суму 20000,00 грн.; №3663 від 10.08.2021 року на суму 20000,00 грн.; №3655 від 09.08.2021 року на суму 20000,00 грн.; №3647 від 06.08.2021 року на суму 20000,00 грн.; №3642 від 05.08.2021 року на суму 20000,00 грн.; №3637 від 04.08.2021 року на суму 20000,00 грн.; №3633 від 03.08.2021 року на суму 20000,00 грн.

Отже, позивачем не доведено наявність у відповідача заборгованості з податку на додану вартість станом на 31.05.2021 та на день подання позову у сумі 720 460,46 грн. При цьому, сума заборгованості у сумі 579 077,48 грн. виникла після подання позивачем позову, а саме у зв`язку із поданням ДП Волиньторф податкової декларації з податку на додану вартість від 18.10.2021 № та донарахування ГУ ДПС у Волинській області відповідачу штрафних санкцій у сумі 1020,00 грн. в податковому повідомленні-рішенні від 05.10.2021 №. При цьому, суд зауважує, що позивачем щодо цієї суми боргу в розмірі 579 077,48 грн. не подано суду у відповідності до вимог статті 47 КАС України заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відтак, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 579 077,48 грн. є передчасними та до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення з ДП Волиньторф податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати 218 862,88 грн., в тому числі: недоїмка 198 195,02 грн.; пеня 20 667,86 грн., то слід зазначити, що на підтвердження суми такого боргу позивач, зокрема, надав суду витяг з АІС Податковий блок, з якого слідує, що станом на 28.02.2021 заборгованість відповідача з цього податку становить 218 862,88 грн. Однак на підтвердження сплати вказаної заборгованості позивач надав суду наступні копії платіжних доручень: №3447 від 01.07.2021 року на суму 4030,99 грн.; №3466 від 05.07.2021 року на суму 31848,75 грн.; №3444 від 30.06.2021 року на суму 28186,76 грн.; №3408 від 18.06.2021 року на суму 78751,24 грн.; №3399 від 16.06.2021 року на суму 10000,00 грн.; №3394 від 15.06.2021 року на суму 15000,00 грн.; №3372 від 07.06.2021 року на суму 894,41 грн.; №3376 від 08.06.2021 року на суму 42730,27 грн.; №3321 від 28.05.2021 року на суму 2820.37 грн.; №3325 від 28.05.2021 року на суму 18782,40 грн.; №281 Звід 02.07.2021 року на суму 2855,61 грн.; №2665 від 23.06.2021 року на суму 750,00 грн.;№2803 від 18.06.2021 року на суму 1091,51 грн.

Відтак, позивачем не доведено наявність заборгованості у ДП Волиньторф з цього податку станом на день подання позову та на даний час в сумі 218 862,88 грн.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з рахунків ДП Волиньторф у банках, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків податкового боргу в сумі 797 940,36 грн.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління ДПС у Волинській області до Державного підприємства Волиньторф про стягнення податкового боргу у сумі 797 940,36 грн. (сімсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот сорок гривень 36 копійок) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Волинської області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44106679).

Відповідач: Державне підприємство Волиньторф (44614, Волинська область, Камінь-Каширський район, село Прилісне, вулиця Сойне, будинок 15, ).

Суддя В.Д. Ковальчук