Справа № 480/5471/21
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2021 року Справа № 480/5471/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соп`яненка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах (далі - відповідач). Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 01.05.2005 по 31.12.2020 проходив військову службу в органах Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах. 30.12.2020 він звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив видати оновлену довідку про вартість речового майна, що належить йому до видачі, у яку просив включити повний перелік неотриманого ним майна за період з 2005 року по 2020 рік та виплатити йому компенсацію на підставі оновленої довідки. Відповідачем не було надано оновлену довідку про вартість речового майна, що належить до видачі та не виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно.
Просить суд визнати протиправною бездіяльність Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо ненадання ОСОБА_1 оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 01.05.2005 по 31.12.2020; зобов`язати Відділ Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах видати ОСОБА_1 оновлену довідку про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 01.05.2005 по 31.12.2020; визнати протиправною бездіяльність Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно з урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 01.05.2005 по 31.12.2020; зобов`язати Відділ Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно з урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 01.05.2005 по 31.12.2020.
Відповідача подав до суду відзив у якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що до 2016 року позивач не проходив службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, а тому відповідач не може внести відомості щодо речового забезпечення позивача за період з 2005 року по 2015 роки, оскільки не володіє інформацією щодо отриманого речового майна чи отриманих компенсацій за вказаний період. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому проти доводів відповідача вона заперечує та просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.
Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в яких він наголошує на безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та просить відмовити у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані учасниками справи докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.05.2005 по 31.12.2020 проходив військову службу в органах Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах, що підтверджується копією послужного списка.
Наказом начальника Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах №38-ОС від 01.12.2020 про особовий склад майора ОСОБА_1 старшого офіцера Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах звільнено зі служби за пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у запас Збройних Сил України та виключено зі списків особового складу відповідача з 31.12.2020 (а.с. 11).
21.05.2021 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою у якій просив видати йому оновлену довідку про вартість речового майна, що належить йому до видачі, у яку включити повний перелік неотриманого ним речового майна за період з 2005 року по 2020 рік, а також виплатити йому грошову компенсацію на підставі оновленої довідки (а.с.17-18). На вказану заяву відповідачем було надано позивачу лист від 25.05.2021, в якому повідомив позивача про відмову у видачі оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі та виплаті компенсації відповідно до такої довідки.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Щодо невключення в довідку про вартість речового майна, право на отримання якого позивач набув у період з 2005 року по 2015 рік, суд зазначає наступне.
У відповідності до ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров 'я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно із ст. 1 Закону України "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України" № 3475-IV від 23.02.2006 (далі - Закон № 3475-IV) державна система урядового зв`язку - система спеціального зв`язку, що функціонує в інтересах здійснення управління державою у мирний час, в умовах надзвичайного стану та в особливий період із забезпеченням додержання вимог законодавства під час передавання, приймання та оброблення інформації, що містить державну таємницю.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 3475-IV передбачено, що державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, формування та реалізації державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформацїї, кіберзахисту, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України, поштового зв`язку спеціального призначення, урядового фельд`єгерського зв`язку, а також інших завдань відповідно до закону.
Відповідно до ст. 5 Закону № 3475-IV державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України; територіальні підрозділи; Головне управління та підрозділи урядового фельд`єгерського зв`язку: навчальні, охорони здоров`я, санаторно-курортні та інші заклади, науково-дослідні, науково-виробничі та інші установи і організації.
Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону № 3475-IV передбачено, що соціальний та правовий захист військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та членів їхніх сімей здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та інших законів.
Відповідно до ст. 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011- XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ст. 2 Закону № 2011-XII передбачено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Згідно ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Статтею 9-1 Закону № 2011-XII передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
У листі від 25.05.2021 відповідач мотивував свою відмову у видачі оновленої довідки про вартість речового майна та виплаті грошової компенсації за період з 2005 року по 2015 рік тим, що у вказаний період позивач проходив службу у Відділі Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Сумах, особовий склад якого перебував у кадрах МВС України.
Проте, суд зазначає, що такі доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованою з огляду на наступне.
Згідно п. 3 розділу ІХ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3475-IV особи рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів внутрішніх справ, які на момент набрання чинності цим Законом проходять службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, у підрозділах Державної фельд`єгерської служби України, призначаються за їх згодою на відповідні посади військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в порядку переатестації протягом шести місяців з дня набрання чинності Положенням про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Згідно п. 4. Розділу ІХ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3475-IV установити, що особам рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів внутрішніх справ, які проходять службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, у підрозділах Державної фельд`єгерської служби України, при зарахуванні їх на військову службу до Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України присвоюються військові звання, рівноцінні спеціальним званням, які були їм присвоєні при проходженні служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, у кадрах Міністерства внутрішніх справ України. Строк проходження ними служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, у кадрах Міністерства внутрішніх справ України (у тому числі вислуга років на пільгових умовах) зараховується до строку проходження військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до п. 23 Розділу ІІ Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженого Указом Президента України від 31 липня 2015 року №463/2015 (надалі - Положення № 463) у разі переведення до Держспецзв`язку військовослужбовця, який проходить військову службу в іншому військовому формуванні, з ним укладається контракт про проходження відповідного виду військової служби в Держспецзв`язку.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивача прийнято на військову службу за контрактом з 14.12.2015 у Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку та захисту інформації в місті Сумах, що підтверджується копією наказу (а.с. 14).
Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що позивач з 2005 року по 2015 рік проходив службу у Відділі Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Сумах, особовий склад якого перебував у кадрах МВС України, оскільки вказане не позбавляє відповідача обов`язку включити в довідку про неотримане майно позивача перелік майна, яке позивач не отримав у період з 1996 року по 2015 рік.
Наказом Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 673 від 08.12.2017 "Про речове забезпечення військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в мирний час та особливий період" затверджено Інструкцію про речове забезпечення військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в мирний час та особливий період (надалі - Інструкція № 673).
Згідно із п. 1 Розділу 1 Інструкції № 673 передбачено, що ця Інструкція визначає завдання, організацію, порядок речового забезпечення військовослужбовців, курсантів та мобілізованих Держспецзв`язку (далі - військовослужбовці) речовим майном та порядок його вибракування в мирний час та особливий період.
Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції № 673 військовослужбовців зараховують на речове забезпечення на підставі: речового атестата військовослужбовця Держспецзв`язку; наказу про прийняття на військову службу до підрозділу Держспецзв`язку.
Підставою для зарахування вперше на речове забезпечення військовослужбовців або осіб, призваних із запасу, є наказ про прийняття на військову службу до підрозділу Держспецзв`язку.
У разі переведення військовослужбовця з одного підрозділу Держспецзв`язку до іншого або для подальшого проходження військової служби до інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, йому видається речовий атестат.
Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції № 673 передбачено, що зарахування військовослужбовця на речове забезпечення уразі неможливості надання ним речового атестата під час ліквідації підрозділу Держспецзв`язку, в якому він раніше проходив військову службу, або неможливості отримання облікових даних з підрозділу, в якому він перебував на речовому забезпеченні, здійснюється на підставі наказу про прийняття на військову службу до підрозділу Держспецзв`язку.
Згідно п. 3 Розділу ІІІ Інструкції № 673 для забезпечення речовим майном військовослужбовця, у якого немає речового атестата, рішенням начальника підрозділу, в якому військовослужбовець буде зарахований на речове забезпечення, створюється комісія у складі співробітників господарського підрозділу та підрозділу кадрового забезпечення.
Комісія вживає усіх можливих заходів щодо з`ясування інформації про стан речового забезпечення військовослужбовця та за результатами складає акт прийому речового майна військовослужбовця.
Акт прийому речового майна складається у довільній формі, підписується всіма членами комісії та затверджується начальником підрозділу Держспецзв`язку, до якого зараховано військовослужбовця на речове забезпечення.
На підставі акта прийому речового майна заповнюється картка обліку речового майна особистого користування.
Згідно п. 4. Розділу ІІІ Інструкції № 673 передбачено, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається у власність.
Таким чином, після підписання контракту із позивачем, відповідач повинен був вжити всі необхідні дії для з`ясування інформації про стан речового забезпечення позивача, однак в матеріалах справи відсутні докази вчинення таких дій відповідачем.
Щодо невключення в Довідку № 33 повного переліку майна, право на отримання якого позивач набув у період з 2015 по 2020 рік, суд зазначає наступне.
Згідно із п. 5 Положення № 792 передбачено, що громадяни у разі прийняття їх на військову службу до Держспецзв`язку або зарахування на навчання за контрактом курсантів навчального закладу Держспецзв`язку набувають права на отримання речового майна за нормами та в порядку, установленими цим Тимчасовим положенням.
Наказом Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 792 від 22.12.2015 затверджено також Тимчасові норми забезпечення речовим майном військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в мирний час.
Відповідно до п. 5 Наказу Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 792 від 22.12.2015 установлено, що цей наказ діє до 01 січня 2018 року.
На момент прийняття позивача на військову службу до відповідача, перелік речового майна, що належало до видачі позивачу та строк його експлуатації до 01 січня 2018 року було визначено Нормою № 2 «забезпечення повсякденною формою одягу офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» та Нормою №7 «забезпечення польовою формою одягу військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» Тимчасових норм.
Згідно Норм 2 у 2016 році позивачу підлягало до видачі, але не видано: шапку з каракулю, джемпер, білизну натільну, шкарпетки зимові - 2 пари, шкарпетки літні - 9 пар.
Вищевказане майно позивачем не отримане, що підтверджується арматурною карткою позивача, однак до Довідки № 33 про вартість речового майна, що належить до видачі, не включене.
Крім того, до Довідки № 33 про вартість речового майна, що належить до видачі, не включено майно, передбачене Нормою № 7 та право на отримання було у позивача у 2016 році.
Наказом Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 673 від 08.12.2017 "Про речове забезпечення військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в мирний час та особливий період" затверджено Норми забезпечення речовим майном військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в мирний час та особливий період.
Тобто, у період з 2018 по 2020 рік перелік речового майна, що належало до видачі позивачу та строк його експлуатації було передбачено Нормами, затвердженими наказом №673.
На позивача поширювалась дія Норми № 1 "забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України" та Норми № 3 «забезпечення повсякденною формою одягу офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України».
Однак, як вбачається із арматурної картки позивача передбачене вказаними нормами майно позивачу видане не було, до довідки № 33 також не включене (з урахуванням строку експлуатації майна, визначеним Тимчасовими нормами, затвердженими Наказом Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 792 від 22.12.2015 року).
Вищевказані обставини свідчать про те, що відповідач включив до Довідки № 33 вартість речового майна, що належить до видачі позивачу не повний перелік майна, що підлягало до видачі позивачу та не було ним отримане.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі за текстом - Порядок № 178).
Згідно п. 3 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, звільнення з військової служби.
Відповідно до п. 4 вказаного Порядку №178 встановлено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі-військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Згідно із п. 5 Порядку № 178 передбачено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за все неотримане ним речове майно.
Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо ненадання позивачу оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі у із включенням до такої повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 01.05.2005 по 31.12.2020 та зобов`язання відповідача видати оновлену довідку й виплатити на підставі такої довідки грошову компенсацію за неотримане речове майно.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 1816 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо ненадання ОСОБА_1 оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 01.05.2005 по 31.12.2020.
Визнати протиправною бездіяльність Відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно з урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 01.05.2005 по 31.12.2020.
Зобов`язати Відділ Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах видати ОСОБА_1 оновлену довідку про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 01.05.2005 по 31.12.2020.
Зобов`язати Відділ Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно з урахуванням повного переліку речового майна, право на яке ОСОБА_1 отримав з 01.05.2005 по 31.12.2020.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко