Справа № 440/9410/21
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/9410/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною (незаконною) бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції щодо вилучення відомостей відносно ОСОБА_1 як особи, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення та відмови у вилученні цієї формації з вказаного реєстру, викладеної у листі від 18 травня 2021 року №23- 06/33622/21;

- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції вилучити всі відомості відносно ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2021 року позивачу стало відомо про перебування відомостей про нього у Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення. На думку позивача, зазначені відомості підлягають вилученню з реєстру, оскільки вони були внесені на підставі наказу ГУ НП в Полтавській області про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, після винесення якого минуло більше року, у зв`язку із чим ОСОБА_1 вважається таким, який не має дисциплінарних стягнень. Також, на думку позивача, відомості про нього не повинні були вноситися до Реєстру, оскільки він вчинив не корупційне правопорушення, а правопорушення, пов`язане з корупцією. Негативні наслідки наявністю спірної інформації в Реєстрі позивач обґрунтовує, зокрема, неможливістю призначення на керівні посади, присвоєння чергового звання. Крім того, позивач вважає порушеним своє право бути поінформованим про внесення щодо нього інформації до Реєстру, адже йому не було повідомлено держателем Реєстру про цей факт.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

17.09.2021 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечував. Зазначив, що відомості щодо ОСОБА_1 до Реєстру внесено на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 11.06.2018 №948 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" про звільнення з займаної посади заступника начальника відділення спеціальної поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 . Вказав, що факт притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за корупційні правопорушення останнім не заперечується. Разом з тим, позивачем не надано доказів скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Також позовна заява не містить інформації щодо оскарження дій щодо внесення відомостей про позивача до Реєстру.

Зауважив, що ведення реєстру у 2018 здійснювало Міністерство юстиції України.

Оскільки Національне агентство не вносило відомості про позивача до Реєстру, про що зазначено вище, у зв`язку з цим відповідач не був учасником даних правовідносин, а тому на Національне агентство не може покладатися обов`язок щодо доказування правомірності дій Міністерства юстиції України під час внесення відомостей про позивача до Реєстру.

Вказав, що, в даних правовідносинах Національне агентство лише забезпечує ведення Реєстру у порядок та спосіб визначених Положенням про реєстр і не має повноважень переглядати та скасовувати розпорядчі акти, а відтак у Національного агентства відсутні правові підстави для виключення відомостей про нього з Реєстру.

13.10.2021 судом отримано відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідач помиляється у назві Реєстру станом на червень 2018 року та наполягає на протиправному внесенні відомостей щодо нього до Реєстру. Наполягає на порушенні його прав перебуванням спірної інформації у Реєстрі, зокрема, з огляду на принцип "строковість покарання". Також, на думку позивача, оскарження дій ГТУ юстиції в Полтавській області не буде ефективним способом захисту порушених прав позивача.

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в ОВС з 30.08.2005 по 06.11.2015, в Національній поліції України з 07.11.2015, у тому числі з 08.12.2016 на посаді заступника начальника відділення спеціальної поліції ГУНП.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 11.06.2018 №948 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" за недотримання службової дисципліни, що полягає у порушенні вимог статті 12, пунктів 1, 2, 3 статті 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VІІІ "Про Національну поліцію", статті 1, 2, 7 Закону України від 22.02.2006 № 3460-ІV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", статей 37, 38 Закону України "Про запобігання корупції", Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 заступника начальника відділення спеціальної поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено з займаної посади /а.с. 17-18/.

11.06.2018 копію наказу було направлено начальникові ГТУЮ в Полтавській області для вирішення питання про внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення /а.с. 15/.

Як зазначено у позовній заяві, у квітні 2021 позивачу стало відомо, що відомості щодо нього внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

19.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до НАЗК із заявою про вилучення з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомостей щодо нього /а.с. 10/, на що отримав відмову, оформлену листом від 18.05.2021 № 23-06/33622/21.

Позивач, вважаючи протиправним перебування відомостей щодо нього у Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Національне агентство у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, Законом України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (далі - Закон №1700-VII) та іншими законами, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Закон №1700-VII визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до ст. 4 Закону №1700-VII Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 11 Закону №1700-VII до повноважень Національного агентства належить, зокрема, забезпечення ведення Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про запобігання корупції» відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, а також про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, що формується та ведеться Національним агентством. Відомості про осіб, які входять до особового складу органів, що провадять оперативно-розшукову або розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність, належність яких до вказаних органів становить державну таємницю, та яких притягнуто до відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, вносяться до розділу з обмеженим доступом Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Національне агентство забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом трьох робочих днів після їх внесення до реєстру.

Згідно з рішенням Національного агентства від 01.02.2019 №367 інформаційно-телекомунікаційну систему «Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення» прийнято в постійну (промислову) експлуатацію з 00 год. 00 хв. 04.02.2019.

До початку ведення Національним агентством Реєстру повноваження щодо ведення Реєстру здійснювали Міністерство юстиції України, а також Головне територіальне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні територіальні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі згідно з Положенням про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні правопорушення, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2012 №39/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.01.2012 за №28/20431.

Згідно з п. 2 Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого рішенням Національного агентства від 09.02.2018 №166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.03.2018 за № 345/31797 (далі - Положення про Реєстр), Реєстр - електронна база даних, яка містить відомості про осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.

У п.п. 1 п. 3 Положення про Реєстр визначено, що метою ведення Реєстру є забезпечення єдиного обліку осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.

У п. 2 р. II Положення про Реєстр визначено, що підставою для внесення Реєстратором відомостей про особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, є:

1) електронна копія рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень;

2) засвідчена в установленому порядку паперова копія розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.

Електронна копія рішення суду про притягнення до кримінальної, адміністративної та цивільно-правової відповідальності особи за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення надсилається Реєстратору відповідно до порядку надсилання електронних копій судових рішень щодо осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та щодо юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.

Кадрові служби органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ та організацій, посадові особи яких є суб`єктами відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, в день підписання розпорядчого документа про накладення на особу дисциплінарного стягнення або скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення зобов`язані надати Реєстратору електронну та засвідчену в установленому порядку паперову копію відповідного розпорядчого документа разом з інформаційною карткою до розпорядчого документа про накладення (скасування розпорядчого документа про накладення) дисциплінарного стягнення на особу за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень (додаток 1).

Реєстратор вносить до Реєстру відомості протягом трьох робочих днів з дня надходження з Державної судової адміністрації України до Національного агентства електронної копії рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень та засвідченої в установленому порядку паперової копії розпорядчого документа про накладення чи скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.

Як встановлено судом, відомості щодо ОСОБА_1 були внесені до Реєстру на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 11.06.2018 №948 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" про звільнення з займаної посади заступника начальника відділення спеціальної поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 .

Зазначений наказ ОСОБА_1 оскаржував в суді, але йому було відмовлено у задоволенні позову.

Інших доказів щодо скасування наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 11.06.2018 №948 суду не надано.

Водночас, дії чи рішення ГТУЮ в Полтавській області щодо внесення інформації про ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення позивачем не оскаржувалися.

Натомість, у відповіді на відзив позивач помилково зазначає про оскарження факту внесення спірних відомостей до Реєстру в межах цієї адміністративної справи, адже предметом цієї адміністративної справи є бездіяльність НАЗК щодо невилучення інформації з Реєстру та зобов`язання НАЗК це зробити. Жодних вимог до ГТУЮ в Полтавській області позовна заява не містить.

Окрім цього, суд зазначає, що Національне агентство не вносило відомості про позивача до Реєстру, у зв`язку з цим відповідач не був учасником даних правовідносин, а тому на Національне агентство не може покладатися обов`язок щодо доказування правомірності дій Міністерства юстиції України під час внесення відомостей про позивача до Реєстру.

Стосовно бездіяльності НАЗК у спірних правовідносинах, яка на думку позивача була допущена відповідачем, суд зазначає таке.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Частиною 2 статті 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон №1700-VII визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Статтею 11 Закону №1700-VII встановлено перелік повноважень Національного агентства як державного органу, що по суті є визначенням його владних управлінських функцій.

Тому суд зауважує, що під протиправною бездіяльністю слід розуміти безпідставне не вжиття Національним агентством юридично значимих дій, вжиття яких належить до його компетенції.

Водночас, у даному конкретному випадку жодної протиправної бездіяльності Національним агентством допущено не було, заяву позивача розглянуто та надано вичерпну відповідь з урахуванням норм чинного законодавства.

Частиною 8 розділу II Положення про реєстр встановлено, що підставами для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, є ухвала суду про скасування вироку, винесення виправдувального вироку, відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, розпорядчого документа або судового рішення про скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.

Перелік підстав для вилучення з Реєстру відомостей про особу є вичерпним.

Оскільки, на момент звернення позивача до Національного агентства, а також станом на момент прийняття судом рішення наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 11.06.2018 №948, який був підставою для внесення відомостей щодо позивача до Реєстру, не скасовано, підстави для виключення з Реєстру відомостей про позивача відсутні.

Суд зазначає, що перелік підстав щодо вилучення відомостей з Реєстру є вичерпним, інших підстав для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення чинне законодавство не передбачає.

Стосовно твердження позивача про те, що з дня накладення на нього дисциплінарного стягнення минув один рік, внаслідок чого він вважається таким, який не має дисциплінарного стягнення суд зазначає наступне.

Дані Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення не можуть бути доказом того, що особа вважається такою, яка не має дисциплінарного стягнення, оскільки Реєстр лише констатує факт вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення в минулому.

Отже, наявність у Реєстрі відомостей про осіб, яких притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, є лише підтвердженням існування факту притягнення особи до такої відповідальності. При цьому, законом не передбачено можливості невключення таких відомостей та/або виключення з Реєстру інформації, в зв`язку з тим, що сплив строк, після якого особа вважається такою, яка не була притягнута до дисциплінарної відповідальності.

Твердження позивача про те, що відомості про нього не повинні були вноситися до Реєстру, оскільки він вчинив не корупційне правопорушення, а правопорушення, пов`язане з корупцією є помилковим, оскільки Рішення НАЗК від 09.02.2018 № 166 Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення набуло чинності 10.04.2018, тобто на момент внесення відомостей щодо ОСОБА_1 до Реєстру це положення було чинним.

Крім того, як вже зазначалося судом, дії щодо внесення відомостей щодо ОСОБА_1 до Реєстру не охоплюються предметом цієї адміністративної справи. В межах цієї справи судом вирішуються чи є підстави для виключення спірної інформації з Реєстру.

Посилання ОСОБА_1 на те, що знаходження інформації щодо нього у Реєстрі відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення перешкоджає призначенню його на керівні посади та присвоєнню чергового звання не підтверджено жодними доказами.

Відповідно до норм статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально-правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) та рішень суб`єкта владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Разом з тим, за змістом наведених норм Конституції України та КАС України, судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на ті, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.

У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Отже, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах, а точніше вже порушене.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, наявним на час звернення до суду, стосуватися прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Висновки аналогічного змісту безпосередньо викладені у постановах суду касаційної інстанції від 07.02.2017 у справі № 21-3072а16, від 10.01.2019 у справі №855/3/19, від 11.04.2017 у справі №800/340/16.

З наведеного вбачається, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи - позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав та свобод позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, від 05.03.2020 у справі № 826/12535/17, від 20.11.2019 у справі № 522/23068/16, в яких суд дійшов висновку про те, що відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові.

У вказаному випадку у відносинах між Національним агентством та позивачем не виникло обставин, що призвели до порушення його прав, які у свою чергу, підлягали б поновленню в судовому порядку.

Посилання позивача на неповідомлення його про внесення спірної інформації до Реєстру не спростовує вищенаведених висновків та не стосується відповідача.

Враховуючи вищенаведене підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Національного агенства з питань запобігання корупції ( бульвар Дружби народів, 28, м. Київ, ідентифікаційний код 40381452) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя К.І. Клочко