Справа № 755/14308/21
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

за участю секретаря Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, Інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Потапова Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві, Інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Потапова Дмитра Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4099516 від 21.04.2021.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апелянта обґрунтовані, зокрема, тим, що судом першої інстанції грубо порушено положення процесуального та матеріального законодавства при поверненні позовної заяви у справі, порушивши права та законні інтереси апелянта, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Крім того, вказано на необґрунтованість висновку суду про те, що під час складання протоколу позивачу було відомо про оскаржувану постанову, що є нелогічним, адже незрозуміло як в протоколі серії ААБ №137026 від 21.04.2021, складеному о 11 год. 40 хв. могла бути зазначена постанова серії ЕАН №4099516, яка складена о 11 год. 49 хв.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін для усунення виявлених недоліків, оскільки позов поданий з порушенням строку звернення до адміністративного суду і повідомлені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду причини порушення строку, суд визнав неповажними, ураховуючи, що вони належним чином та достовірно не підтверджені. Суд першої інстанції зазначив, що в межах виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, позивачу слід надати суду нову заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та надати суду докази поважності причин його пропуску, вказавши інші підстави для поновлення строку, як це передбачено ч. 1 ст. 123 КАС України.

Надалі, на усунення недоліків позовної заяви, від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду, у якій вказано, що 21.04.2021 відносно позивача був складений протокол за порушення п. 2.5. ПДР за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Цей протокол позивач отримав відразу після його складання 21.04.2021 року о 11 год. 40 хв., а оскаржувана постанова складена 21.04.2021 року о 11 год. 49 хв., тобто через 10 хвилин після складання протоколу. Отже, на переконання позивача, протокол не міг містити відомості про оскаржувану постанову, а дані про неї були дописані в протокол працівником поліції пізніше, тож зі змісту протоколу позивач не міг довідатись про складену відносно нього оскаржувану постанову. Також вказано, що стосовно позивача було складено дві постанови про накладення адміністративного стягнення, тож представником було підготовлено два відповідні позови до Дніпровського районного суду м. Києва та направлено їх в одному конверті рекомендованим листом з кодом 802. Позови були отримані судом 29.07.2021 року і за ними у справі №755/12588/21 відкрито провадження, а у справі №755/12589/29 ухвалою суду від 13.08.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку. Отже, при отриманні конверту з трек номером 802 канцелярія суду зареєструвала дві позовні заяви, оригінал конверту з штампом поштового відділення долучили до справи №755/12588/21, а ксерокопію зроблено не було, що призвело до невірного висновку суду у справі №755/12589/21, де суддя відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку. Позивач скористався належним йому правом повторного звернення до суду із позовом додавши до нього фіскальний чек з штрих-кодом 802 конверту яким 21.07.2021 року було направлено перший позов. Твердження суду, що позивач погодився з ухвалою суду від 13.08.2021 року та визнав обставини, викладені у ній, спростовуються повторним зверненням з відповідною позовною заявою.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року, позовну заяву повернуто з тих підстав, що вказані у вищезазначеному клопотанні підстави для поновлення строку не можна визнати поважними, відтак позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, що стали підставою для залишення позову без руху, що в свою чергу має наслідком повернення позовної заяви.

Оцінюючи правомірність дій суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

За змістом ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Колегія суддів вважає, що підстави для розгляду клопотання про поновлення строку за участі представника позивача були відсутні, позаяк суд першої інстанції вірно вказав, що статтею 123 КАС України визначено дії суду у разі пропущення строків звернення до адміністративного суду. А саме, у разі якщо суд визнав неповажними причини пропуску строку звернення до суду, які були викладені у заяві про поновлення строку, що подавалась разом із позовом, суд залишає позов без руху та надає термін позивачу для повідомлення інших підстав для поновлення строку. Якщо вказані у повторній заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Отже, підстави поновлення строку вказуються у відповідній заяві і жодних усних пояснень при розгляді такої заяви закон не передбачає.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання, що оскільки апелянтом при зверненні до суду не було належно обґрунтовано наявність підстав для поновлення процесуального строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Поряд з наведеним, колегія суддів при розгляді апеляційної скарги звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 вказаної Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі «Peretyaka And. Ukraine» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, §33).

Таким чином, колегія суддів відхиляє твердження апелянта стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення складений о 11 год. 40 хв., а оскаржувана постанова о 11 год. 49 хв., тож зі змісту протоколу позивач не міг довідатись про складання постанови і дані про неї були вписані до протоколу працівником поліції пізніше, оскільки відповідна обставина могла бути доведена шляхом подання позивачем копії протоколу, який був виданий працівником поліції позивачу після складання такого протоколу, якщо у цій копії дійсно не містяться дані про винесену оспорювану постанову. При цьому, таких дій для доведення поважності причин пропуску строку сторона позивача не вчинила, а відповідні твердження апелянта є недостатніми для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги щодо повторного подання позовної заяви не заслуговують на увагу, позаяк не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, Інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Потапова Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко