Справа № 420/8066/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8066/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій та бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не нарахування та не виплати грошової компенсації сум податку з грошової винагороди за безпосередню участь в АТО у період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області грошові кошти на користь ОСОБА_1 у розмірі 2608 (дві тисячі шістсот вісім) грн., які є грошовою компенсацією сум податку з грошової винагороди позивача за безпосередню участь в АТО у період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо оподаткування військовим збором у розмірі 1,5% доходів ОСОБА_1 у вигляді 17099 грн. грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області грошові кошти на користь ОСОБА_1 у розмірі 217 (двісті сімнадцять) грн., які є неправомірним оподаткуванням військовим збором у розмірі 1,5% доходів позивача у вигляді 17099 грн. грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016;

- стягнути грошові кошти з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 у розмірі 3000 (три тисячі) грн., на відшкодування моральної шкоди за цією справою.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 08.02.1996 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по 27.07.2016 в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області.

З 27.07.2016, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», звільнений зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням).

З 07.07.2014 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 27.07.2016 позивач брав безпосередню участь в проведеннi Антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Має статус учасника бойових дій.

28.09.2017 Луганським окружним адміністративним судом було винесено постанову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення грошової винагороди за безпосередню участь в АТО. Вказаною постановою позовні вимоги було задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Луганські області винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 20 січня 2016 року в сумі 17099,64 грн. (сiмнадцять тисяч дев`яносто дев`ять гривень 64 коп.), з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

В решті позовних вимог вiдмовлено.

03.02.2021 Першим апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області залишено без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі № 812/1255/17 залишено без змін.

01.03.2021 позивач звернувся до Вiдповiдача із заявою на підставі ЗУ «Про звернення громадян», де просив виплатити стягнення за рiшенням суду по справі № 812/1255/17 у розмiрi 17099 грн.

09.04.2021 позивач отримав вiдповiдь вiд 26.03.2021 № 497/111/22-2021, де вiдповiдно у виплаті стягнення розрахунків, викладених у заяві Позивача, відмовлено та зазначено, що пiсля утримання обов`язкових податків зборiв ( податку з доходів фізичних осіб у сумі 2608 грн. та вiйськового збору у сумі 217 грн.) стягнуто кошти на вашу користь у сумі 14273 грн. В тому разi нараховано та перераховано єдиний соцiальний внесок у розмірі 3188 грн.

11.03.2021 на підставі Постанови КМУ від 3 серпня 2011 р. № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та мiсцевих бюджетів або боржників» на виконання зазначеного рiшення суду було перераховано кошти на рахунок позивача у розмiрi 14273,85 грн.

Позивач зазначає, що на його запит ГУ ДКСУ у Луганській області надало у своєму листi № 07.2-04/1245 вiд 15.03.2021 інформацію, що 11.03.2021 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Луганській області у відповідності до виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду, виданого 22.02.2021 № 812/1255/17, здійснено безспірне списання коштів з рахунку Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 з врахуванням усiх установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, про що зазначено у виконавчому листі.

На підставі листа Головного управління Національної поліції в Луганській областi вiд 04.03.2021 № 356/111/22-2021 iз суми, вказаної у виконавчому листі 17 099,64 грн. відраховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 2 608,42 грн. та відраховано вiйськовий збір у сумі 217,37 грн., які сплачено до бюджету вiдповiдно до вимог Кодексу.

Таким чином, на користь стягувача, згідно виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду, виданого 22.02.2021 №812/1255/17, перераховано 14 273,85 грн. за виключенням податку на доходи фізичних осіб у сумі 2 608,42 грн. та військового збору у сумі 217,37 грн.

Позивач не погоджується із виплаченою йому сумою коштiв у розмiрi 14 273,85 грн. вiдповiдачем за рішенням суду по справі 812/1255/17, вважає, що відповідач протиправно утримав з нього при виплаті стягнення за рішенням суду по адміністративній справі №812/1255/17 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО суми 17 099,64 грн. податку iз суми доходу платника податку 2 608,42 грн., без його компенсації у тому ж розмiрi та 217,37 грн. військового збору на загальну суму 2825,79 грн., у зв`язку з чим 15.03.2021 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду iз заявою про визнання протиправними рiшень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Позивач вказує, що 23.03.2021 Луганський окружний адмiнiстративний суд виніс ухвалу у справі № 812/1255/17, якою його заяву про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Луганській області при виконанні рішення суду у справі № 812/1255/17 за позовом до позивача Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними дій щодо не нарахування винагороди за безпосередню участь в АТО, зобов`язання провести нарахування та виплату винагороди за безпосередню участь в АТО залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рiшенням Позивач звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Позивач зазначає, що 21.04.2021 постановою Першого апеляційного адміністративного суду у адміністративній справі № 812/1255/17 апеляційну скаргу та ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 р. залишена без задоволення.

У зв`язку із чим, позивач звернувся з даним адміністративним позовом.

В обґрунтування завданої моральної шкоди позивач зазначає, що відносно нього, як пенсіонера та ветерана Національної поліції, учасника бойових дій, внутрішньо переміщеної особи було допущено протиправні дії та бездіяльність під час виконання рішення у справі № 812/1255/17, розгляд якої тривав майже чотири роки. неправомірні дії відповідача викликають у нього сильний емоційний стрес, який супроводжується почуттям розгубленості, образи та тривоги, негативно вплинули на стан його здоров`я, погіршився сон, з`явився головний біль та запаморочення. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 3000 грн.

Ухвалою від 24.05.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 23.07.2021 року ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 21.09.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 21.09.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 22 жовтня 2021 року о 10 год. 00 хв.

Повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи учасники справи у судове засідання 22.10.2021 року на 10 год. 00 хв. не з`явилися, про причини неявки учасники справи суд не повідомили.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість продовження розгляду справи по суті за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України.

13.07.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого ГУНП в Луганській області не погоджується з позовним вимогами з наступних підстав.

Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 проходив службу в ГУНП в Луганській області на посаді начальника відділу Управління превентивної діяльності ГУНП в Луганській області.

З 27.07.2016 ОСОБА_2 було звільнено зi служби в поліції відповідно до наказу ГУНП в Луганськiй вiд 25.07.2016 № 482 o/с.

28.09.2017 Луганським окружним адмiнiстративним судом було винесено постанову по справі за адмiнiстративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення грошової винагороди за безпосередню участь в АТО. Вказаною постановою позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто з Головного управління Національної поліції в Луганській області винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 20 січня 2016 року в сумі 17099,64 грн.

03.02.2021 Першим апеляційним адмiнiстративним судом апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області залишено без задоволення. Постанову Луганського окружного адмiнiстративного суду від 28 вересня 2017 року у справі № 812/1255/17 - залишено без змiн.

Відповідач вказує, що 11.03.2021 на виконання зазначеного рішення суду було перераховано кошти на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 14 273,85 грн. з відрахуванням відповідних податків та зборів.

11.03.2021 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Луганській області у відповідності до виконавчого листа виданого 22.02.2021, здiйснено безспірне списання коштів з рахунку Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь позивача з врахуванням усiх встановлених законом податків та iнших обов`язкових платежів, про що зазначено у виконавчому листі. Також вказано, що на підставі листа Головного управління Національної поліції в Луганській області від 04.03.2021 № 356/111/22-2021 iз суми, вказаної у виконавчому листі 17 099,64 грн. відраховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 2608,42 грн. та вiйськовий збір у сумі 217,37 грн., якi сплачено до бюджету відповідно до вимог Кодексу; на користь стягувача згiдно виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду вiд 22.02.2021 у справі № 812/1255/17 перераховано 14 273,85 грн.

Вiдповiдач, як податковий агент згiдно норм Податкового кодексу України зобов`язаний виплатити позивачеві винагороду за безпосередньо участь в антитерористичній операції, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Таким чином, відповідач вважає, що під час виконання судового рішення правомірно здійснив виплату ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за перiод з 07 листопада 2015 року по 20 січня 2016 року в сумі 17099,64 грн., з відрахуванням установлених законом податків та iнших обов`язкових платежів, про що було зазначено у рішенні.

Вiдповідно до наказу АТЦ при СБУ (по стройовій частині) від 27.07.2016 № 226 дск. з 11.10.2016 позивач вибув зі складу сил та засобiв, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення. Грошова винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції ОСОБА_1 була перерахована в березні 2021 року. В такому випадку, не застосовується пiльга з оподаткування військовим збором, так як були відсутні підстави для застосування пільги.

Також відповідач зазначає, що позовні вимоги щодо стягнення безпідставно утриманих сум податку та військового збору пред`явленi позивачем до неналежного відповідача - ГУНП в Луганській області, оскільки, враховуючи норми Порядку вiд 03.09.2013 № 787 належним вiдповiдачем є орган Державної казначейської служби України, внаслідок чого позовнi вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення грошових коштів з ГУНП в Луганській області на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , відповідач зазначає наступне.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі по тексту - ППВСУ 4 від 31.03.1995) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фiзичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Також зазначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числi iнтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних неможливість продовження активного життєвих зв`язкiв через громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настаннi iнших негативних наслідків.

Згідно з положеннями п. 4 ППВСУ № 4 від 31.03.1995 у позовнiй заявi має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю їїаподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Будь-яких доказів ОСОБА_3 , окрім власних суджень та слів дружини і подруги, на підтвердження зазначеного не надає, що свідчить про те, що вимога про стягнення моральної шкоди є недоведеною.

Дослідивши в порядку письмового провадження наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04 травня 2015 року.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року по справі №812/1255/17, яка набрала законної сили 03.02.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними дій щодо не нарахування винагороди за безпосередню участь в АТО, зобов`язання провести нарахування та виплату винагороди за безпосередню участь в АТО задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 31 січня 2016 року у загальному розмірі 17099,64 грн, у тому числі: за листопад 2015 року 5322,24 грн (п`ять тисяч триста двадцять дві гривні 24 коп.), за грудень 2015 року 8316,00 грн (вісім тисяч триста шістнадцять гривень 00 коп.) за січень 2016 року 5365,17 грн (п`ять тисяч триста шістдесят п`ять гривень 17 коп.) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. В решті позовних вимог відмовлено.

Згідно листа ГУ ДКСУ у Луганській області від 15.03.2021 року №07.2-04/1245, на виконання вищеозначеної постанови 11.03.2021 року Головним управління Державної казначейської служби України у Луганській області у відповідності до виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду, виданого 22.02.2021 № 812/1255/17, здійснено безспірне списання коштів з рахунку Головного управління Національної поліції в Луганській області користь на ОСОБА_1 з врахуванням усіх установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, про що зазначено у виконавчому листі. На підставі листа Головного управління Національної поліції в Луганській області від 04.03.2021 № 356/111/22-2021 iз суми, вказаної у виконавчому листі 17099,64 грн. відраховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 2608,42 грн. та відраховано вiйськовий збір у сумі 217,37 грн., які сплачено до бюджету вiдповiдно до вимог Податкового Кодексу. Таким чином, на користь стягувача, згідно виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду, виданого 22.02.2021 №812/1255/17, перераховано 14 273,85 грн. за виключенням податку на доходи фізичних осіб у сумі 2608,42 грн. та військового збору у сумі 217,37 грн.

Також позивач 01.03.2021 року звернувся до Головного управління Національної поліції в Луганській області із заявою, в якій просив виконати рішення суду за адміністративною справою № 812/1255/17, перерахувавши стягнення у розмірі 17099,64 грн. на рахунок в Одеському обласному управлінні «Ощадбанк», МФО 328845, IПН , номер рахунку НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 у встановлений законом строк. У вказаній заяві позивач зазначив, окрім іншого, що відповідачем при виплаті стягнутої за рішенням суду по адміністративній справі № 812/1255/17 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в спірний період суми 17099,64 грн. має бути утримано з грошового забезпечення податку із суми доходу платника податку 2608 грн., з одночасною сплатою його компенсації, тобто відшкодування утриманих сум податку з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на якi набуто у зв`язку з виконанням обов`язкiв пiд час проходження служби, у розмірі 2608 грн., а також не стягувати військовий збір у розмірі 1,5%.

Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Луганській області було надано відповідь від 26.03.2021 року №497/111/22-2021, в якій зазначено, що згідно виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду вiд 22.02.2021 № 812/1255/17 на користь позивача ГУДКСУ в Луганській області безспірно стягнуто кошти на винагороду за безпосередню участь в АТО на загальну суму 17099,64 грн. Пiсля утримання обов`язкових податків та зборів (податку з доходів фізичних осіб у сумі 2608,42 грн. та військового збору у су 217,37 грн.) стягнуто кошти на користь позивача у сумі 14273,85 грн. В тому разі нараховано та перераховано єдиний соціальний внесок у розмірі 3188,07 грн.

Спірним у справі є ненарахування та невиплата відповідачем грошової компенсації сум податку з грошової винагороди за безпосередню участь в АТО у період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016 та оподаткування військовим збором у розмірі 1,5% доходів ОСОБА_1 у вигляді 17099 грн. грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов`язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом.

Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Згідно абзацу а) підпункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Отже, відповідач у взаємовідносинах щодо нарахування та сплати військового збору із грошового зобов`язання позивача є податковим агентом.

Звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно із Законом України «Про внесення зміни до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції» від 18.06.2015 № 548 тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції.

Враховуючи зазначене вище, оскільки об`єктом оподаткування військовим збором є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до складу якого включаються доходи у вигляді грошового забезпечення, такі доходи підлягають оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5 відсотка. Військовий збір не сплачується лише у періоди безпосередньої участі особи в АТО.

Судом встановлено, що позивач відноситься до категорії осіб, які звільнені від сплати військового збору в період безпосередньої участі в АТО. Відтак, грошова винагорода за безпосередню участь в АТО в період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016 не повинна бути оподаткована військовим збором.

Також, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі за текстом - Порядок № 44).

Цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб (п. 3 Порядку № 44).

Зі змісту пунктів 4, 5 вказаного вище Порядку № 44 вбачається, що виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Таким чином, нарахування та виплата позивачу грошової винагороди за безпосередню участь в АТО у період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016 мала бути здійснена із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку № 44.

Таким чином, позов ОСОБА_1 є обґрунтованим в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати грошової компенсації сум податку з грошової винагороди за безпосередню участь в АТО у період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016 та визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо оподаткування військовим збором у розмірі 1,5% доходів позивача у вигляді 17099 грн. грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016.

Отже, підлягають задоволенню і похідні вимоги позивача про стягнення з Головного управління Національної поліції в Луганській області грошових коштів на користь ОСОБА_1 у розмірі 2608 (дві тисячі шістсот вісім) грн., які є грошовою компенсацією сум податку з грошової винагороди позивача за безпосередню участь в АТО у період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016; стягнення з Головного управління Національної поліції в Луганській області грошових коштів на користь ОСОБА_1 у розмірі 217 (двісті сімнадцять) грн., які є неправомірним оподаткуванням військовим збором у розмірі 1,5% доходів позивача у вигляді 17099 грн. грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016.

При цьому, виходячи з правової природи вказаних сум (компенсація ПДФО та незаконно утриманий військовий збір), будь-які відрахування з присуджених позивачу сум не повинні здійснюватися.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення грошових коштів з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 у розмірі 3000 (три тисячі) грн., на відшкодування моральної шкоди за цією справою, суд виходить із того, що обов`язок доказування спричинення моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звернулась із позовом.

Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 9, частини третьої статті 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між оскаржуваними діями та бездіяльністю відповідача та завданням йому моральної шкоди.

При цьому суд також враховує, що тривалість розгляду іншої справи, під час виконання рішення в якій допущено порушення прав позивача (справа № 812/1255/17), не може бути підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди у даному спорі, предметом якого є протиправність дій та бездіяльності відповідача під час виконання рішення у вказаній справі.

Посилання позивача у змісті позову на пояснення дружини та колеги по службі в поліції суд вважає неналежними доказами. Такі докази як показання свідків мають бути безпосередньо досліджені у судовому засіданні, однак позивач заяви про виклик свідків суду не подавав.

Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведено факти заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями та бездіяльністю відповідача, а також не визначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3000 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладені судом доводи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не нарахування та не виплати грошової компенсації сум податку з грошової винагороди за безпосередню участь в АТО у період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2608 (дві тисячі шістсот вісім) грн., які є грошовою компенсацією сум податку з грошової винагороди ОСОБА_1 за безпосередню участь в АТО у період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо оподаткування військовим збором у розмірі 1,5% доходів ОСОБА_1 у вигляді 17099 грн. грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 217 (двісті сімнадцять) грн., які є неправомірним оподаткуванням військовим збором у розмірі 1,5% доходів ОСОБА_1 у вигляді 17099 грн. грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в період часу з 07.11.2015 по 20.01.2016.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Андрухів