Справа № 420/9539/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9539/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65065, м. Одеса, вул. 1 Сортувальна, 36-г), за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №49386849 від 26.05.2021 року про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_2 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 26.05.2021 року Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімової А.В. за виконавчим провадженням №49386849 про накладання штрафу у розмірі 56 067,19 грн.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімовою А.В. 26.05.2021 року накладено штраф на позивача у розмірі 50% суми заборгованості у розмірі 56 067,19 грн. Позивач вважає, що оскільки заборгованість щодо сплати аліментів утворилась до 2018 року, а відповідальність у формі штрафу за несплату аліментів, яка передбачена абз. 3 ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", запроваджена лише 28.08.2018, державний виконавець не мав права застосовувати ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", а саме накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, оскільки такі дії суперечать принципу, закріпленому в ст. 58 Конституції України. Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки застосування штрафу з урахуванням внесених до Закону України "Про виконавче провадження" змін, можливо лише до заборгованості, яка виникає після 28.08.2018 року.

Вважаючи постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд зауважує, що Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяви чи клопотання від сторін.

03.11.2021 року за вх. №60910/21 від позивача надійшла заява про відвід судді Бутенко А.В.

Процесуальні дії, вчинені судом.

07.06.2021р. до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови ВП №49386849 від 26.05.2021 року про накладення штрафу.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021р. у відкритті провадження у даній справі відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2021р. ухвалу судді Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021р. скасовано та направлено справу №420/9539/21 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 04.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови ВП №49386849 від 26.05.2021 року про накладення штрафу.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови ВП №49386849 від 26.05.2021 року про накладення штрафу залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.11.2021 року передано адміністративну справу № 420/9539/21 до Відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення судді для вирішення заяви про відвід в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2021 року, розгляд заяви про відвід переданий судді Токміловій Л.М.

Ухвалою суду від 08.11.2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бутенко А.В. у справі №420/9539/21.

Ухвалою суду від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 22 листопада 2021 року.

Обставини справи.

18.05.2021 року державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімовою А.В. при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Малиновським районним судом м. Одеса по справі №521/10724/15-ц від 21.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох дітей, встановлено заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 112 134,38 грн.

26.05.2021 року державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімовою А.В. прийнято постанову про накладання штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів 56067,19 грн.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами частин другої та третьої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 195 Сімейного кодексу України встановлено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями частини 1 статті 13 Закону № 1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 3 статті 71 Закону №1404-VIII визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

28.08.2018 року набрав чинності Закон України від 03.07.2018 року № 2475-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" (далі - Закон №2475-VIII).

Відповідно до Закону № 2475-VIII частина 4 ст. 11 Закону № 1404-VIII "Про виконавче провадження" викладена в такій редакції - «Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої, частиною 14 статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання».

Крім того, Законом № 2475-VIII статтю 71 Закону № 1404-VIII доповнено частиною 14 наступного змісту:

«За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу».

Враховуючи зміни, які були внесені до Закону України "Про виконавче провадження", з 28.08.2018 року Законом України "Про виконавче провадження" встановлено строк обчислення державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів (заборгованість за один рік, заборгованість за два роки, заборгованість за три роки, тощо) саме для застосування заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону № 1404-VIII, і цей строк обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Пунктом 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу I цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Висновки суду.

Отже, нормами Закону № 2475-VIII, який набрав чинності 28.08.2018 року, посилено відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів, зокрема, запроваджено нарахування штрафів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за рік (20% від суми несплачених аліментів), за два роки (30% від суми несплачених аліментів), за три роки (50% від суми несплачених аліментів).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімової А.В. від 26.05.2021 року у виконавчому провадженні №49386849 накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 56 067,19 грн.

З аналізу вищенаведених норм Закону №1404-VІІІ, суд вважає за необхідне зазначити, що у зв`язку зі змінами до Закону "Про виконавче провадження", з 28.08.2018 року державний виконавець має право прийняти рішення про накладення на боржника штрафу у зв`язку з несплатою аліментів, оскільки на день прийняття оскаржуваного рішення позивач мав непогашену заборгованість зі сплати аліментів.

Таким чином, доводи позивача про те, що ч.14 ст. 71 Закону №1404-VIII (в редакції, чинній з 28.08.2018 року) не поширює свою дію на заборгованість по аліментах, яка утворилась до вказаної дати, виходячи з дії законів в часі, суд вважає безпідставними, оскільки для застосування державним виконавцем заходів, визначених абз.3 ч.14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", визначальним є сам факт наявності заборгованості на момент прийняття оскаржуваної постанови, а не період, за який вона виникла та про який зазначає позивач.

Суд зазначає, що дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до позивача, проте визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу, тобто в даному випадку така заборгованість повинна існувати на час прийняття рішення про накладення на боржника штрафу, розмір, який впливає на визначення суми штрафу, а саме 26.05.2021 року.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 24.11.2020 року у справі №620/517/20.

Як підтверджується матеріалами справи та не спростовується позивачем, станом на 26.05.2021 року борг зі сплати аліментів за позивачем існував та його розмір складав 112 134,38 грн.

Щодо посилання позивача на статтю 58 Конституції України суд зазначає наступне.

У рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

На час прийняття державним виконавцем спірної постанови, пункти 3, 12 статті 27 закону України від 03.07.2018 №2475-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" у встановленому порядку не визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Навпаки, Законом чітко визначено, що строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених частиною 14 статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а тому відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову та накладено на позивача штраф за несплату аліментів, який передбачений абз. 3 ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв в межах повноважень та відповідно до чинного законодавства України, тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65065, м. Одеса, вул. 1 Сортувальна, 36-г), за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №49386849 від 26.05.2021 року про накладення штрафу відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко

.