Справа № 420/17023/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до публічного акціонерного товариства «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК» про надання дозволу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 16 вересня 2021 року надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до публічного акціонерного товариства «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК», в якій позивач просить суд надати дозвіл на погашення суми податкового богу по земельному податку у сумі 6038544,47 грн за рахунок майна публічного акціонерного товариства «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК» на користь державного бюджету.

Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що враховуючи довідку розрахунок податкового боргу станом на 31.08.2021 року платник податків має загальну заборгованість - 6038544,47 грн. по наступним податкам: по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010400) - 351888,09 (основне зобов`язання) 88564,68 (штрафна санкція) + 133728,32 (пеня) = 574181,09 грн.; по орендній платі з юридичних осіб (18010600) - 140928,00 (основне зобов`язання) 40207,48 (штрафна санкція) + 54748,17 (пеня) = 235883,65 грн.; по земельному податку з юридичних осіб (18010500) - 3166722,00 (основне зобов`язання) 845096,28 (штрафна санкція) + 1216661,45 (пеня) = 5228479.73 грн. Також, станом на 09.09.2021 рік АГ «Іллічівський завод ЗБК» має загальну заборгованість у сумі - 6038544,47 грн., згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року по справі №420/1717/19 про стягнення боргу на суму боргу 22451,08 грн., згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року по справі №420/8001/20 про стягнення борг у з банківських рахунків на суму боргу 6016093,39 грн. У зв`язку з виникненням податкового боргу боржнику направлено поштою податкову вимогу від 09.02.2018 №13695-17, а саме рекомендованим листом. Після отримання вищезазначеного рішення суду ДПІ скористалась своїм правом та звернулась до банків, обслуговуючих АТ «Іллічівський завод ЗБК», щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суму податкової заборгованості. З банків було отримано відповіді про повернення інкасових доручень без виконання. ГУ ДПС в Одеській області, також скористалося своїм правом га прийняла рішення про опис майна у податкову заставу відповідно до ст. 89 розділу II Податкового кодексу України. На підставі вищезазначеного рішення про опис майна у податкову заставу, ГУ ДПС в Одеській області, було складено АКТ опису майна №13/15-32-17-02-33 від 05.07.2019 року та описано майно АТ «Іллічівський завод ЗБК» на загальну суму 508989 грн.

Ухвала від 21.09.2021 направлялись за адресою реєстрації місця знаходження ПАТ «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК», однак повернулась до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку від 17.10.2021 «за закінченням терміну зберігання».

Також судом 27.10.2021 було опубліковано оголошення на сайті Одеського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі №420/17023/21.

Отже, судом вжиті всі передбачені КАС України заходи для інформування відповідача по справі про наявність в провадженні даної справи.

Однак, відзив на позов станом на дату прийняття даного рішення до суду не надійшов.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК» () зареєстроване як юридична особа 12.05.1995 (дата запису: 23.09.2004, номер запису: 0000136) та з 26.05.1994 року перебуває на податковому обліку як платник податків.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. П. п. 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; крім того, п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету (а.с.11), розрахунку податкового боргу (а.с.12), та інтегрованої картки платника (ІКП) (а.с.58-62), у ПАТ «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК» перед бюджетом становить 6038544,47 грн та складається з:

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у загальному розмірі 574181,09 грн.;

- з земельного податку з юридичних осіб у загальному розмірі 235883,65 грн.;

- з орендної плати з юридичних осіб у загальному розмірі 5228479,73 грн.

Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості виникла в результаті проведення позапланової невиїзної перевірки з питань повноти обчислення, сплати земельного податку, орендної плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік, за результатами якої складено акт від 08.11.2019 №000057/15-32-05-06/01374582 (а.с.25-34), на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.12.2019:

- № на загальну суму 441973,41 грн. - 1652,40 (переплата) = 440321,01 грн. (а.с.35);

- № на загальну суму 170,00 грн. (а.с.36);

- нарахування пені на загальну суму 133728,32 грн., відповідно до ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422.

Заборгованість з земельного податку з юридичних осіб виникла в результаті:

- проведення камеральної перевірки податкової звітності з плати за землю за наслідками якої складено акт від 12.07.2018 №20179/15-32-12-07/01374582 (а.с.41), на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 27.08.2018 № на загальну суму 1020,00 грн. (а.с.43);

- проведення камеральної перевірки податкової звітності з плати за землю за наслідками якої складено акт від 12.07.2018 №20180/15-32-12-07/01374582 (а.с.42), на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 27.08.2018 № на загальну суму 1020,00 грн. (а.с.45);

- проведення камеральної перевірки податкової звітності з плати за землю за наслідками якої складено акт від 22.12.2018 №807/15-32-53-06/01374582 (а.с.47), на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 27.02.2019 № на загальну суму 52395,28 грн. (а.с.51);

- проведення позапланової невиїзної перевірки з питань повноти обчислення, сплати земельного податку, орендної тати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік, за результатами якої складено акт від 08.11.2019 №000057/15-32-05-06/01374582, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 26.12.2019 №6 на загальну суму 3958403,00 грн. (а.с.37);

- нарахування пені на загальну суму 1216661,45 грн., відповідно до ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422.

Заборгованість з орендної плати з юридичних осіб виникла в результаті:

- проведення камеральної перевірки податкової звітності з плати за землю за результатами якої складено акт від 22.12.2018 №808/15-32-53-06/01374582 (а.с.48), на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 27.02.2019 року № на загальну суму 3955,48 грн. (а.с.50);

- проведення позапланової невиїзної перевірки з питань повноти обчислення, сплати земельного податку, орендної плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік, за результатами якої складено акт від 08.11.2019 №000057/15-32-05-06/01374582, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 26.12.2019 № на загальну суму 176160,00 грн. (а.с.38);

- нарахування пені на загальну суму 54748,17 грн., відповідно до ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу ІІІ «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 N 422.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до приписів п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» № 13695-17 від 09.02.2018 (а.с.19), яка відповідачу направлялась засобами поштового зв`язку, однак повернулась відправнику неврученою (а.с.20).

Також, суд встановив, що рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року у справі № 420/1717/19 (а.с.56-57) та від 07.12.2020 у справі №420/8001/20 (а.с.53-55), які набрали законної сили, було стягнуто з ПАТ «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК» податковий борг.

Податковий орган направляв до банківських установ, які обслуговують ПАТ «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК» інкасові доручення, які були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника податків (а.с.73-87).

У відповідності до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Положенням п.89.1 ст. 89 Податкового кодексу України визначено право податкової застави, яке виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до п.89.2 зазначеної статті Кодексу з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Пунктом 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформляється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до п.1, 2, 6, 8 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586 (далі Порядок №586), опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3).

У разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису майна на суму, що відповідає сумі податкового боргу платника податків.

Як встановлено судом Головне управління ДПС в Одеській області, у зв`язку з несплатою ПАТ «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК» заборгованості та відсутністю коштів на рахунках відповідача, прийняв рішення про опис майна платника у податкову заставу № 226/11/15-32-17-NN-18 від 12.03.2018 (а.с.63), на підставі якого податковим органом було складено акт опису майна від 05.07.2019 №13/15-32-17-02-33 (а.с.72), відповідно до якого та згідно інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №26269194 від 22.06.2021 (а.с.64-71) у власності ПАТ «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК» перебувають:

- квартира, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 12,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108;

- 29/100 частки комплексу загальною площею 76610 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Котовськ, вул. 50 років Жовтня, буд. 214, реєстраційний номер об`єкта майна 1180675.

Податкова застава була зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, що вбачається з вищевказаної інформації №26269194 від 22.06.2021.

Суд зазначає, що позивачем до суду доказів вручення чи надіслання відповідачу рішення про опис майна платника у податкову заставу № 226/11/15-32-17-NN-18 від 12.03.2018 не надано.

Також, акт опису майна від 05.07.2019 №13/15-32-17-02-33 складений щодо загальної суми заборгованості станом на 03.07.2019, яка складала 78801,84 грн.

Водночас, позивач просить надати йому дозвіл на погашення податкового боргу позивача в сумі 6038544,47 грн, що свідчить про збільшення суми такої заборгованості відповідача, однак акту опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому ст.92 Податкового кодексу України позивачем до суду не надано.

Також суд зазначає, що у акті опису майна від 05.07.2019 №13/15-32-17-02-33 відсутня інформація про вартість такого майна, та при цьому позивачем до суду не надано результатів його оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття податкової вимоги) стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Податковим кодексом України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 травня 2018 року по справі № П/811/1777/14 (касаційне провадження №К/9901/5684/18).

Тобто, звертаючись до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі контролюючий орган має надати суду докази вчинення дій щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, які обслуговують даного платника.

Отже, враховуючи ненадання позивачем до суду доказів надання відповідачу рішення про опис майна у податкову заставу, відсутність у акті опису інформації щодо вартості описаного майна а також ненадання до суду акту опису майна з урахуванням збільшеної суми податкової заборгованості, приймаючи до уваги те, що позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд надати дозвіл на погашення суми податкового богу по земельному податку у сумі 6038544,47 грн., що не відповідає дійсним обставинам справи (сума податкового боргу по земельному податку згідно наданих до суду документів становить 5228479,73 грн), відтак суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Вовченко О.А. у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 23.11.2021 року (перший робочий день).

Керуючись ст.ст.7, 9, 189, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області до публічного акціонерного товариства «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК» про надання дозволу на погашення суми податкового богу по земельному податку у сумі 6038544,47 грн за рахунок майна публічного акціонерного товариства «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК» на користь державного бюджету відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Відповідач - публічне акціонерне товариство «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗБК» (вул.Новощепний ряд, буд.5, м.Одеса, 65007, ).

Суддя О.А. Вовченко