Справа № 120/8252/21-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 листопада 2021 р. Справа № 120/8252/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в м. Вінниці в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
У липні 2021 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( надалі також ОСОБА_1 , позивач) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що станом на день звільнення його з військової служби та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (03.05.2019), відповідач не провів з ним повного розрахунку при звільненні, а саме не виплатив грошової компенсації вартості неотриманого речового майна, не виплатив компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2019 роки, не нарахував та не виплатив одноразову грошову допомогу при звільнені з військової служби та індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 03.05.2019. Такі обставини спонукали його в подальшому захищати свої права в суді. Наголошує, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі за № 120/393/20-а зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на його користь грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2019. Відповідні кошти на виконання цього рішення в сумі 25694,44 грн. надійшли на його рахунок лише 22.05.2020. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі за № 120/1396/21-а відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільнені у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Відповідні кошти на виконання цього рішення надійшли на рахунок останнього в сумі 44047,23 грн. лише 25.06.2021. Крім того, іншим рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі за № 120/4032/21-а відповідача також зобов`язано нарахувати та виплати на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 03.05.2019. Відповідні кошти на виконання цього рішення надійшли на рахунок останнього в сумі 2013,95 грн. лише 25.06.2021.

На переконання позивача, оскільки виконання військовою частиною НОМЕР_2 останнього судового рішення відбулося лише 25.06.2021, у зв`язку з чим відповідачем недотримано вимог статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та не виплачено середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні в період часу з 03.05.2019 по 25.06.2021.

Ухвалою від 10.08.2021 судом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні), та встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення. Окрім того цією ухвалою було витребувано у відповідача докази, необхідні для розгляду справи, а саме: - докази (довідку) про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення позивача за останні місяці перед звільненням з військової служби (помісячно за 2019 рік); - докази про суму виплат та їх складові, які були здійснення позивачу станом на день його виключення зі списків особового складу в/ч 3028 НГ України - 06.05.2019 та які йому належали згідно із законом;- докази проведення інших виплат позивачу (в тому числі і на виконання судових рішень), що мало місце після 06.05.2019 у зв`язку з його виключенням зі списків особового складу військової частини (виплати індексації грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, тощо).

15.11.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти задоволення адміністративного позову з підстави пропущення позивачем строку звернення до суду (відповідач у відзиві вказує, що таке звернення відбулось 10.08.2021). Водночас, суд не бере до уваги вказані доводи відповідача, оскільки позивач звернувся до суду із дотриманням вимог встановлених п.5 ч. 122 КАС України 23.07.2021 (позовну заяву було здано на пошту 21.07.2021). Окрім того, до відзиву на позовну заяву відповідачем було долучено лише інформацію про отримання грошового забезпечення позивача у день звільнення. Інших доказів не надходило. Вказане свідчить про невиконання відповідачем вимог ухвали суду від 10.08.2021 в частині надання усіх доказів необхідних для розгляду даної адміністративної справи.

Відтак суд вважає необхідним вирішити питання про повторне витребування у відповідача таких доказів.

Так, одним з принципів адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі. Цей принцип визначає особливості адміністративного судочинства і полягає у більш активній ролі суду: саме на суд покладено обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для всебічного з`ясування обставин у справі. Тому адміністративний суд має повністю встановити обставини справи, щоб на засадах верховенства права ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Принцип офіційності реалізований, зокрема, у частині четвертій статті 11 КАС України, згідно з якою суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу (ч. 3 ст. 80 КАС України).

Враховуючи наведене, з метою повного та всебічного з`ясування обставин, які входять до предмету доказування в справі, суд вважає за необхідне повторно витребувати у військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - докази (довідку) про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення позивача за останні два місяці перед звільненням з військової служби (помісячно за 2019 рік) та докази проведення інших виплат позивачу (в тому числі і на виконання судових рішень), що мало місце після 03.05.2019 у зв`язку з його виключенням зі списків особового складу військової частини (виплати індексації грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, тощо).

Одночасно суд звертає увагу відповідача на таке.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення судової ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 255 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Статтею 370 КАС України закріплено принцип обов`язковості судових рішень та передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Водночас статтею 382 Кримінального кодексу України передбачено відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, в тому числі вчинене службовою особою.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не виконав в повному обсязі ухвалу суду від 10.08.2021 про витребування доказів, відсутність яких впливає на встановлені законом строки розгляду справи та об`єктивно перешкоджає її вирішенню по суті, суд приходить до переконання про необхідність повторного витребування у відповідача цих доказів.

Керуючись ст.ст. 72, 79, 80, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
1. Повторно витребувати у військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України:

- докази (довідку) про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення позивача за останні місяці перед звільненням з військової служби (помісячно за 2019 рік);

- довідку про розмір середньомісячного грошового забезпечення позивача станом на день звільнення з військової служби ( травень 2019 року);

- докази проведення інших виплат позивачу (в тому числі і на виконання судових рішень), що мало місце після 03.05.2019 у зв`язку з його виключенням зі списків особового складу військової частини (виплати індексації грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, тощо).

Витребувані докази надати суду в строк до 10 грудня 2021 року.
2. Роз`яснити відповідачу, що згідно з ч. 7, 8 ст. 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення судової ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

3. Попередити адресата ухвали про можливі наслідки невиконання судового рішення без поважних причин, передбачені статтею 147 КАС України (тимчасове вилучення доказів для дослідження судом), а також про встановлену законом відповідальність за умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович