Справа № 420/11827/20
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/11827/20
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар П`ятіна В.В.,

за участю: представника апелянта Зудінова О.О.,

представника відповідача Замороцької А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року по справі № 420/11827/20 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2020 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулось з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просило стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 кошти за податковим боргом по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 1 049 938,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що станом на 29.10.2020, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки - розрахунку та інтегрованих карток платника, податковий борг фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 перед бюджетом становить 1 049 938,76 грн.

Відповідачка правом надання відзиву не скористалась.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 20 січня 2021 року позов задовольнив.

Cтягнув з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 кошти за податковим боргом по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 1 049 938,76 грн. на бюджетний рахунок UA0015576, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37983953, отримувач коштів УК у Берез. р-ні/отг с. Розквіт/18050400.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату час та місце судового засідання;

- суд першої інстанції не врахував, що відповідно пункту 95.2 статті 95 ПК України податковий орган порушив процедуру стягнення податкового боргу, зокрема протиправно звернувся до суду раніше встановленого ПК України строку, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.04.2021 по справі № 320/6263/20;

- суд першої інстанції не врахував, що конверт та поштове повідомлення які надані до суду у якості доказів направлення податкової вимоги не можуть бути ідентифіковані з податковою вимогою "Ф" № 182296-54 від 18.12.2019, оскільки не містять належних реквізитів;

- суд першої інстанції декларацію від 24.01.2020 з сумою податкового зобов`язання 5,86 грн не дослідив, не встановив яким чином вона свіввідноситься з декларацією від 12.12.2019 з сумою податкового зобов`язання у розмірі 1 050 005,85 грн.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 зареєстровано як фізичну особу-підприємця 13.06.2016, про що державним реєстратором вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 13.06.2016 № 0003422 про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

27.11.2019 ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність, про що державним реєстратором вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 27.11.2019 № 20003422 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

ФОП ОСОБА_1 взято на облік як платника податків в Головному управлінні ДПС в Одеській області, а саме в Березівській ДПІ (Березівський район).

Станом на 29.10.2020 відповідно до облікових карток, що ведуться органом ДПС, згідно з Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 № 751/28881, сумарний податковий борг ФОП ОСОБА_1 складає 1 049 938,76 грн. У зв`язку з несплатою ОСОБА_1 заборгованості податковим органом складено податкову вимогу форми Ф №182296-54 від 18.12.2019, яку направлено рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення за місцем проживанням відповідача: АДРЕСА_1 , яка відповідає зареєстрованій адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

Станом на час звернення позивача до суду з цим позовом податковий борг відповідачем не сплачений.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення до суду заборгованість фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) складає 1 049 938,76 грн, а податкова вимога форми Ф №182296-54 від 18.12.2019, відповідачем не оскаржувалася та не є скасованою, зміненою або відкликаною, а тому - є узгодженою.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, податкові органи наділені повноваженнями звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Пункт 58.3 статті 58 ПК України встановлює, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пункт 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пункт 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Нормами Податкового кодексу України встановлено порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 42.2. статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Порядок надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків регулюється Порядком направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року № 610.

Відповідно пункту 1 розділу V вказаного Порядку ( в редакції на момент складання та направлення податкової вимоги), після отримання контролюючим органом повідомлення про вручення поштового відправлення (у тому числі із зазначенням причин невручення за їх наявності) платнику податків податкової вимоги таке повідомлення передається податковому керуючому.

На корінці податкової вимоги проставляється:

дата вручення контролюючим органом податкової вимоги, якщо вона вручається платнику податків під розписку:

посадовою особою юридичної особи або відокремленого підрозділу юридичної особи;

фізичною особою або її законним чи уповноваженим представником;

дата надсилання контролюючим органом податкової вимоги, якщо вона надсилається листом з повідомленням про вручення, - працівником контролюючого органу;

дата фактичного вручення податкової вимоги поштовою службою - працівником контролюючого органу.

Натомість корінець податкової вимоги форми «Ф» № 182296-54 від 18 грудня 2019 року ( а.с. 15) інформації про дату направлення відповідачу такої податкової вимоги та дату, з якої вона вважається врученою не містить.

Пунктом 198 розділу III Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів країни від 17 січня 2018 року № 55 "Деякі питання документування управлінської діяльності" унормовано, що на конверті, в якому відправляються документи проставляються реєстраційні індекси всіх документів, які містяться у такому конверті.

В порушення зазначеного пункту Типової інструкції на поштовому конверті, який надано позивачем як доказ направлення відповідачу податкової вимоги, не зазначено реєстраційного індексу документа, що в надсилався в цьому конверті. Не містить такою зазначення і копія поштового повідомлення про вручення.

Отже, оскільки зазначені конверт та поштове повідомлення не можуть бути однозначно ідентифіковані з податковою вимогою від 18 грудня 2019 року, - вони не можуть бути належними та допустимими доказами її направлення на адресу відповідача.

Не надано позивачем і копій згрупованих відправлень на підтвердження того, що податкова вимога наплавлялась відповідачці і коли саме.

Нормами Податкового кодексу України встановлено порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд апеляційної інстанції також зазначає , що контролюючим органом не надано доказів і альтернативного способу повідомлення відповідача про наявність податкової вимоги, а саме розміщення податкової вимоги на дошці податкових оголошень, як і не надано відповідного акту, в якому би була вказана причина, що призвела до неможливості вручення податкової вимоги.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже , висновки суду першої інстанції про доведеність факту направлення па адресу відповідача податкової вимоги не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Зазначене, в свою чергу не дозволяє встановити чи дотримано позивачем строк, визначений пунктом 95.2. статті 95 Податкового кодексу України та, відповідно, чи виникло у позивача право на стягнення податкового боргу у судовому порядку.

Таким чином недотримання контролюючим органом процедури стягнення податкового боргу, що визначена нормами податкового законодавства, є підставою для відмови у задоволенні вимог контролюючого органу.

Також вирішуючи спірне питання колегія суддів враховує, що відповідно листа Головного управління ДПС в Одеській області від 11.06.2021№ 17038/6/15-32-24-06-08 податкова декларація відповідача за спірний період (2019 рік) з сумою податкового зобов`язання у розмірі 1 050 005,85 грн втратила актуальність (а.с.101).

Надалі Головне управління ДПС в Одеській області листом від 30.08.2021 № 23598/6/15-32-13-07-05 повідомило представника ФОП ОСОБА_1 , що податкова вимога "Ф" № 182296-54 від 18.12.2019 на суму боргу 1049932,90 вважається відкликаною (а.с.161).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року по справі № 420/11827/20 скасувати, ухвалити по справі нову постанову якою у задоволенні позову Головного управління ДПС в Одеській області відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 25 листопада 2021 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.