Справа № 308/10460/21
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом адвоката Резуненко Олександра Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 08 липня 2021 року №0761/30500/21,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Резуненко О.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 08 липня 2021 року №0761/30500/21.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 03.04.2018 року ОСОБА_1 було подано документи для митного оформлення транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» моделі «GLK 220CDI 4МАТІС» кузов № НОМЕР_1 , 2011 року виготовлення за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 03.04.2018 №UA305160/2018/008818.

Зазначає, що до митної декларації були додані всі належні та допустимі документи, які підтверджують країну походження товару, а також митному органу було надано він-код ТЗ, за яким митний орган з легкістю встановлює країну походження товару.

Вказує, що митний орган склав Акт документальної невиїзної перевірки від 11.03.2021 року №0010/21/7.7-19/ щодо дотримання ОСОБА_1 законодавства з питань справи при декларуванні транспортного засобу за митною декларацією від 03.04.2018 року №UA305160/2018/008818, в якому вказано про те, що нібито позивачу неправомірно надано преференцію по коду «410», у зв`язку з відсутністю підтвердження статусу походження товару ввезеного за декларацією інвойсом.

На підставі вказаного Акту, Закарпатською митницею Держмитслужби винесено постанову у справі про порушення митних правил від 08 липня 2021 року № 0761/30500/21, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України у вигляду штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що відповідно становить 28 927,56 грн.

Вважає, що винесена Закарпатською митницею постанова є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з огляду на те, що припущення Закарпатською митницею у частині неможливості визначення статусу походження товару за VIN- код є надуманими та суперечать ст. 19 Конституції України. Згідно з ст. 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів в обов`язковому порядку. Отже, у відповідності до ст. 19 КУ та ст. 36 МК України, митний орган зобов`язаний визначити країну походження товару, а не висловити недовіру до задекларованої країни походження товару. Митний орган не виконав всіх вимог законодавства та не встановив країну походження товару, щоб однозначно спростувати нібито недостовірну інформацію, заявлену декларантом.

15.09.2021 року Закарпатською митницею до суду подано відзив на даний адміністративний позов, у якому відповідач заперечив проти позову посилаючись на те, що 04 червня 2021 року до управління забезпечення протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці Держмитслужби надійшла копія Акту документальної невиїзної перевірки від 11.03.2021 року №0010/21/7.7-19/ щодо дотримання громадянином ОСОБА_1 законодавства з питань митної справи при декларуванні транспортного засобу за митною декларацією від 03.04.2018 року №UA305160/2018/008818.

Проведеним аналізом та опрацюванням вказаного Акту перевірки встановлено неправомірність надання преференції по ввізному миту за кодом «410» та сплати ввізного мита за зниженим (тарифна преференція) рівнем ставки ввізного мита (7,3%) при поданні громадянином ОСОБА_1 документів для здійснення митного оформлення товару «автомобіль легковий бувший у використанні, марки «MERCEDES-BENZ» моделі «GLK 220CDI 4МАТІС» кузов № НОМЕР_1 , 2011 року виготовлення» імпортованого ним на митну територію України. Транспортний засіб оформлено та випущено у вільний обіг за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 03.04.2018 року № UA305160/2018/008818.

До товару, оформленого за вищевказаною митною декларацією застосоване пільгову ставку ввізного мита (10%), передбачену у рамках режиму найбільшого сприяння встановленого Законом України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України».

З метою перевірки правомірності застосування пільгового оподаткування, Закарпатська митниця звернулася із відповідним запитом (лист від 02.04.2020 року № 16-3/16-01-01/7.7/662) до уповноваженого органу Сполученого Королівства Великобританії щодо підтвердженні преференційного походження товару «автомобіль легковий бувший у використанні, марки «MERCEDES-BENZ» моделі «GLK 220CDI 4МАТІС» кузов № НОМЕР_1 , 2011 року виготовлення». У відповідь на це звернення Закарпатською митницею отримано листа уповноваженого органу Сполученого Королівства Великобританії, у якому зазначено, що товар - «автомобіль легковий бувший у використанні, марки «MERCEDES-BENZ» моделі «GLK 220CDI 4МАТІС» кузов № НОМЕР_1 , 2011 року виготовлення» експортований на адресу громадянина ОСОБА_1 не відповідає вимогам преференційного походження в рамках Протоколу І до Угоди.

Отже, у ході перевірки встановлено порушення п.1 ст. 16 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII, в частині відсутності підтвердження статусу походження товару ввезеного за декларацією інвойсом, як таким, що походить з певної країни в розумінні цього Протоколу та підпадає під дію цієї Угоди, ч. 7 ст. 36 та ч.1 ст. 257, ч. 1 ст. 270, ч. 1 ст. 281 Митного кодексу України, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, які діяли на день подання до митного оформлення товару, що призвело до несплати митних платежів в повному обсязі та заниження податкових зобов`язань громадянином ОСОБА_1 на загальну суму 9642,52 грн. (ввізне мито - 8035,43 грн., податок на додану вартість - 1 607,09 грн.).

Таким чином, вказує, що Закарпатська митниця Держмитслужби Актом від 11.03.2021 року № 0010/21/7.7-19/ зафіксувала протиправні дії громадянина ОСОБА_1 спрямовані на ухилення ним від сплати митних платежів в повному обсязі та заниження податкових зобов`язань на загальну суму 9642,52 грн.

Громадянину ОСОБА_1 рекомендованим листом від 29.03.2021 року №7.7-08-2/7.7- 19/29/1710 митницею були направлені податкові повідомлення-рішення, які йому вручено 01.04.2021 згідно поштового повідомлення.

Враховуючи наведені вище обставини митниця вважає, що постанова від 08.07.2021 року у справі про порушення митних правил №0761/30500/21, є обгрунтованою та такою, що винесена із дотриманням норм адміністративного та митного законодавства, також вважає, що постанову по справі №0761/30500/21 оскаржено з порушенням процесуальних строків оскарження, поважних причин пропуску цих строків позивачем не наведено.

У зв`язку з вищенаведеним просить відмовити в задоволенні позову адвоката Резуненко Олександра Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 08 липня 2021 року №0761/30500/21.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 вересня 2021 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду в спрощеному порядку з викликом сторін.

ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2021 року замінено Закарпатську митницю Держмитслужби на її правонаступника Закарпатську митницю.

Представник позивача - адвокат Резуненко О.А. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, відповідно до якої просив провести розгляд за їх відсутності.

Представник відповідача Селеш О.Я. в судове засідання не з`явився, однак подав заяву відповідно до якої просив відмовити в задоволенні даного позову, враховуючи доводи зазначені у відзиві та провести розгляд за відсутності представника Закарпатської митниці.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні встановлено, постановою в.о. начальника Закарпатської митниці Пожо М.С. у справі про адміністративне правопорушення, а саме у справі про порушення митних правил №0761/30500/21 від 08.07.2021 р. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що відповідно становить 28927 грн. 56 коп.

Підставою прийняття вказаної постанови була проведена перевірка відповідачем, в ході якої встановлено, що 04.06.2021 року до управління забезпечення протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці Держмитслужби надійшла копія Акту документальної невиїзної перевірки від 11.03.2021 року №0010/21/7.7-19/ щодо дотримання громадянином ОСОБА_1 законодавства з питань митної справи при декларуванні транспортного засобу за митною декларацією від 03.04.2018 року № UA305160/2018/008818.

Проведеним аналізом та опрацюванням вказаного Акту перевірки встановлено неправомірність надання преференції по ввізному миту за кодом «410» та сплати ввізного мита за зниженим (тарифна преференція) рівнем ставки ввізного мита (7,3%) при поданні громадянином ОСОБА_1 документів для здійснення митного оформлення товару «автомобіль легковий бувший у використанні, марки «MERCEDES-BENZ» моделі «GLK 220CDI 4МАТІС» кузов № НОМЕР_1 ,2011 року виготовлення» імпортованого ним на митну декларацію типу ІМ40ДЕ від 03.04.2018 року № UA305160/2018/008818.

До товару, оформленого за вищевказаною митною декларацією застосоване пільгову ставку ввізного мита (10%), передбачену у рамках режиму найбільшого сприяння встановленого Законом України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України».

За результатами перевірки встановлено порушення п.1 ст. 16 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII, в частині відсутності підтвердження статусу походження товару ввезеного за декларацією інвойсом, як таким, що походить з певної країни в розумінні цього Протоколу та підпадає під дію цієї Угоди, ч. 7 ст. 36 та ч. 1 ст. 257, ч. 1 ст. 270, ч. 1 ст. 281 Митного кодексу України, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, які діяли на день подання до митного оформлення товару, що призвело до несплати митних платежів в повному обсязі та заниження податкових зобов`язань громадянином ОСОБА_1 на загальну суму 9642,52 грн. (ввізне мито - 8035,43 грн., податок на додану вартість - 1 607,09 грн.).

Згідно положень ч.2 ст. 293 Митного кодексу України особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Таким чином, Закарпатська митниця Держмитслужби Актом від 11.03.2021 року № 0010/21/7.7-19/ зафіксувала протиправні дії громадянина ОСОБА_1 спрямовані на ухилення ним від сплати митних платежів в повному обсязі та заниження податкових зобов`язань на загальну суму 9642,52 грн. Громадянину ОСОБА_1 рекомендованим листом від 29.03.2021 року №7.7-08-2/7.7-19/29/1710 митницею були направлені податкові повідомлення-рішення, які йому вручено 01.04.2021 року згідно поштового повідомлення.

Статтею 485 МК встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до частини 1 статті 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 МК передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Згідно з частиною 1 статті 248 МК митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 2 статті 264 МК встановлено, митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій (частини 5, 6 статті 264 МК).

Відповідно до частини 5 статті 255 митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії..

Згідно з частиною 1 статті 467 МК якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Частиною 1 статті 522 МК передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Відповідно до статті 491 МК підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Фіксація правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення є наслідком відповідних дій посадових осіб з перевірки наявності в діях особи складу правопорушення та наявності підстав для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності. Ці дії посадових осіб можуть вчинятися лише після виявлення правопорушення, тобто встановлення певного факту та загальних ознак вчиненого діяння.

При цьому, як зазначено Верховним Судом у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 640/20172/16-а, статтею 467 МК встановлено строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил. Диспозиція статті 485 МК передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони правопорушення, і порушення, що встановлене митним органом щодо позивача заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо визначення митного режиму і як наслідок застосування пільги по сплаті митних платежів не носить триваючого характеру, оскільки є вчиненим з моменту подання відповідної декларації. Тобто, у даному випадку з моменту подання декларації ймовірно протиправні дії більше не вчиняються, відтак інкримінований позивачу склад діяння не носить триваючого характеру.

Як встановлено судом строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 485 МК сплив, оскільки часові рамки вчинення позивачем порушення митних правил, яке ставиться йому у вину митним органом, датовано квітнем 2018 року, моментом виявлення такого порушення митних правил є березень 2021 року, після проведення документальної невиїзної перевірки згідно Акту №0010/21/7.7-19/ , а оспорювана постанова відповідачем прийнята 08 липня 2021 року.

Аналізуючи вимоги частини 1 статті 486, статті 489 МК щодо з`ясування обставин кожної справи та вирішення її з дотриманням вимог закону, приписів частини 1 статті 466 МК щодо застосування адміністративного стягнення за порушення митних правил не інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України, частини 1 статті 531 МК щодо підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, оскільки з моменту вчинення правопорушення та до моменту винесення оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил сплинуло більше ніж шість місяців, суд приходить до переконання, що таке стягнення накладено поза межами строків, передбачених статтею 467 МК, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, суд в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховує висновки Верховного Суду, викладені у його постановах від 24 грудня 2020 року у справі № 461/3117/17 та у справі № 569/7509/16-а, відповідно до яких заявлення з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру в митних деклараціях неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, не носить триваючого характеру, адже час можливого вчинення такого правопорушення безпосередньо пов`язаний з поданням відповідних декларацій.

Таким чином, як встановлено під час судового розгляду позову, при винесенні постанови, уповноважена на те особа не дала належної оцінки обставинам справи, не врахувала, що з моменту виявлення порушення митних правил та складання протоколу, до винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності минув строк, передбачений ст. 467 МК України для накладення адміністративного стягнення, тому суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп., судове рішення ухвалено на користь позивача, а тому вказану суму слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись, ст. ст. 2,5, 6, 10, 77, 205, 245, 250, 286, 295 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за цим позовом.

Адміністративний позов адвоката Резуненко Олександра Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 08 липня 2021 року №0761/30500/21- задовольнити.

Скасувати постанову № 0761/30500/21 від 08.07.2021 року в.о. начальника Закарпатської митниці Пожо М.С. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.. 00 коп. судового збору.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко