Справа № 280/5606/21
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/5606/21

головуючий суддя І інстанції Садовий І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09.07.2021 року в адміністративній справі №280/5606/21 за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області звернулось до суду з позовом до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, в якому просило:

- визнати протиправними дії відповідача під час проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 в частині включення до Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 25.05.2021 №08.08-20/7 висновків про недотримання (порушення) позивачем вимог: ч.6 ст.20 Бюджетного кодексу України, п.22 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, ч.10 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вимог абз.2 п.1 ч.1 ст.4 Закону України від 08.07.2020 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п.29 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228;

- зобов`язати відповідача виключити з Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 25.05.2021 №08.08-20/7 положення щодо недотримання (порушення) позивачем вимог: ч.6 ст.20 Бюджетного кодексу України, п.22 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, ч.10 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вимог абз.2 п.1 ч.1 ст.4 Закону України від 08.07.2020 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п.29 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.07.2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №280/5606/21 за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що між сторонами по справі існує спір з приводу дій фахівців відповідача щодо застосування норм права, які призвели до включення до акту протиправних висновків, які в подальшому породжують для позивача правові наслідки.

Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що акт перевірки за своєю сутністю не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні ст. 5 КАС України, яке може бути оскаржено до адміністративного суду.

Суд апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом цього спору.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи -позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.08.2019 року, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відтак, з огляду на вказані правові приписи та характер спірних правовідносин (оскарження дій відповідача під час проведення ревізії щодо включення до акту окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача та виключення з останнього певних висновків), колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були сформовані передчасні висновки стосовно обґрунтованості відмови у відкритті провадження по справі, з огляду на відсутність порушення прав позивача, оскільки встановлення такого факту відбувається в процесі розгляду справи по суті та є підставою для відмови в задоволенні позову.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прийнята судом першої інстанції ухвала про відмову у відкритті провадження у справі є необґрунтованою та такою, що прийнята ним з порушенням норм процесуального права, а отже остання підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є :1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст, ст.308, ст. 311, ст. 316, ст. 320 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09.07.2021 року в адміністративній справі №280/5606/21 скасувати .

Матеріали справи №280/5606/21 направити до Запорізького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, відповідно до ч. 2 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко