Справа № 522/17611/21
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/405/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Середи А.В.,

сторони у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу міграційної контролю управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2021 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Відділу міграційної контролю управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про його примусове повернення в країну походження та зобов`язання покинути територію України до 13.09.2021.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 04.09.2021 Відділом міграційного контролю Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області було винесено рішення про примусове повернення ОСОБА_1 за межі України та зобов`язано його покинути територію України у строк до 13.09.2021. Із даним рішенням позивач не згодний та вважає його таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 17.09.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до розгляду на 14 год. 00 хв. 24.09.2021.

24.09.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

24.09.2021 позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, у зв`язку з чим судом відкладено розгляд справи на 14 год. 00 хв. 20.10.2021.

20.10.2021 позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, у зв`язку з чим судом відкладено розгляд справи на 11 год. 50 хв. 24.11.2021.

24.11.2021 сторони у справі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином.

Представник відповідача надав до суд заяву у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності та відмовити у задоволені позову.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 26 Конституції України встановлено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні та встановлення порядку їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Судом встановлено, що 04.09.2021 співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області, спільно із співробітниками УМП ГУНП в Одеській області, УСБУ в Одеській області та ДПСУ в Одеській області за адресою: промринок «7 км», Овідіопольський р-н., Одеська обл., було виявлено громадянина Сенегалу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та запрошено до приміщення ГУ ДМС України в Одеській області, за адресою: вул. Преображенська, 64, м. Одеса.

04.09.2021 перевіркою іноземця було встановлено, що позивач прибув до України 03.02.2017 легально через КПП «Бориспіль» на підставі паспортного документу громадянина Сенегалу для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , який під час виявлення іноземця, був у нього відсутній та те, що останній порушив правила перебування іноземців в Україні а саме проживає на території України без документів на право проживання. За результатами чого складено протокол про адміністративне правопорушення серія ПР МОД № 005740 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 04.09.2021 серія ПН МОД № 005798 громадянина ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом міністрів України.

04.09.2021 ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення № 208 про примусове повернення в країну походження громадянина Сенегалу ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та зобов`язано його покинути територію України у строк до 13.09.2021.

У відповідності до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Конвенцією про статус біженців 1951 року і Протоколом 1967 року визначено, що поняття «біженець» включає в себе чотири основні підстави, за наявності яких особі може бути надано статус біженця: 1) знаходження особи за межами країни своєї національної належності або, якщо особа не має визначеного громадянства, за межами країни свого колишнього місця проживання; 2) наявність ґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань; 3) побоювання стати жертвою переслідування повинно бути пов`язане з ознаками, які вказані в Конвенції про статус біженців, а саме: а) расової належності; б) релігії; в) національності (громадянства); г) належності до певної соціальної групи; д) політичних поглядів; 4) неможливістю або небажанням особи користуватися захистом країни походження внаслідок таких побоювань.

Як вбачається з матеріалів справи, на час винесення спірного рішення позивачем не було надано доказів та не було наведено наявності обставин, вказаних в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чи в статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», що унеможливлювали його примусове видворення за межі України.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позивачем не надано до суду доказів та обґрунтованих обставин на підтвердження правової позиції, зазначеної в позові.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 04.09.2021 № 208 про примусове повернення в країну походження громадянина Сенегалу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись, ст.ст. 72-74, 77, 90, 242-246, 250, 255, 288 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу міграційної контролю управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення його повного тексту.

Суддя І.А. Павлик