Справа № 400/6616/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2021 р. № 400/6616/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач), в якій просить визнати дії відповідача щодо застосування обмежень максимального розміру при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії на підставі нової довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2021 № 9/1/2637 про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії протиправними; зобов`язати відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивача на підставі нової довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2021 № 9/1/2637 про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії з установленням 90 відсотків від визначеного в цій довідці розміру грошового забезпечення згідно з рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/2752/18 від 10.12.2018 без обмежень максимального розміру пенсій, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно при призначенні пенсії обмежив її розмір.

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки розмір пенсії позивача обраховано відповідно до норм чинного законодавства. Також відповідач просив закрити провадження у справі в частині зобов`язання здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивача на підставі нової довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2021 № 9/1/2637 про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії з установленням 90 відсотків від визначеного в цій довідці розміру грошового забезпечення, оскільки пенсія позивача перерахована відповідачем на підставі зазначеної довідки виходячи з 90 відсотків грошового забезпечення на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 № 400/3094/21.

У відповіді на відзив позивач посилається на практику Верховного Суду, відповідно до якої зміни, внесені до частини сьомої статті 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ) і Законом України від 06.12.2016 № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження. Позивач вказує, що дія положень Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо визначення граничного розміру пенсії застосовуються до пенсій, які призначаються з 01.01.2016.

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер та з 09.01.2000 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Рішення від 03.06.2021 № 400/3094/21 Миколаївський окружний адміністративний суд задовольнив позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області; визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови від перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2021 № 9/1/2637; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2021 № 9/1/2637 у розмірі 90% грошового забезпечення, з урахуванням вже виплачених сум; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908 грн.

Рішення суду від 03.06.2021 № 400/3094/21 набрало законної сили 06.07.2021.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 № 400/3094/21 відповідач перерахував пенсію позивача, обмеживши її розмір десятьма прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується листом відповідача від 09.08.2021 № 8990-8830/К-02/8-1400/21 та документом з пенсійної справи позивача № ЮН41613 «Перерахунок пенсії» від 06.07.2021.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України визначаються Законом № 2262-ХІІ.

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-ХІІ в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668-VI), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

У пункті 2 цього рішення вказано, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, у Законі № 2262-XII відсутні положення, на підставі яких відповідач міг обмежувати розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, якуі втратили працездатність.

Щодо посилання відповідача на Закон № 3668-VI суд зазначає про таке.

У частині першій статті 2 Закону № 3668-VI передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року"Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VI суперечать Закону № 2262-ХІІ, який не містить чинних положень про обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, якуі втратили працездатність, тому їх не належить застосовувати до спірних правовідносин.

Крім того, у постанові від 16.04.2020 у справі № 620/1285/19 Верховний Суд зазначив, що передбачені статтею 43 Закону № 2262-ХІІ обмеження пенсій максимальним розміром, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі також - Закон №3668-VI), який набрав чинності в цій частині з 01.10.2011. Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсія позивачу призначена 09.01.2000, тобто до 01.10.2011, а тому обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімуму для осіб, які втратили працездатність, є протиправним.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача.

Щодо доводів відповідача про необхідність закриття провадження у справі.

Суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі, оскільки предмет та підстава позову у цій справі інші, ніж у справі № 400/3094/21. Зокрема, порушення своїх прав позивач обґрунтовує обмеженням розміру його пенсії у десять прожиткових мінімумів під час її перерахунку на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2021 № 9/1/2637. Внаслідок зазначеного перерахунку пенсії позивача між сторонами виникли нові спірні правовідносини щодо розміру пенсії. При цьому суд врахував, що зобов`язання про перерахунок пенсії позивача без обмеження її розміру із зазначенням реквізитів довідки та відсотка грошового забезпечення має на меті конкретизувати зміст покладеного на відповідача зобов`язання, для забезпечення зрозумілості рішення суду та уникнення складнощів у його виконанні.

Отже, оскільки спосіб захисту порушеного права повинен бути ефективним, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача з перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2021 № 9/1/2637 з обмеженням пенсії позивача у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Установлених для осіб, які втратили працездатність, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу пенсії з 01.04.2019, виходячи з 90 відсотків грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2021 № 9/1/2637, без обмеження розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат.

Отже, позов належить задовольнити.

Судові витрати у справі становить судовий збір у сумі 908 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви за квитанцією від 16.08.2021, який відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигувань відповідача.

Щодо клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати до суду в установлений судом строк звіт щодо виконання рішення суду, суд зазначає таке.

За нормами частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, а, отже, наділений правом, а не закріпленим обов`язком під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові від 31.07.2018 у справі №235/7638/16-а (адміністративне провадження № К/9901/43354/18) та в ухвалі від 23.04.2019 у справі № 805/516/18-а.

Зокрема, Верховний Суд зазначив у цих справах, що з огляду на ненаведення позивачем аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи відсутність у справі будь-яких доказів наміру відповідача ухилитися від виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду, враховуючи відсутність будь-яких доводів та доказів, які б свідчили про наявність ризиків ухилення відповідача від виконання рішення суду.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, які полягають у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2021 № 9/1/2637 з обмеженням розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) пенсії з 01.04.2019, виходячи з 90 відсотків грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.03.2021 № 9/1/2637, без обмеження розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Суддя В.В. Птичкіна