Справа № 209/3270/21
Суддя: Замкова Я. В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/3270/21
Провадження № 2-а/209/50/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Замкової Я.В.

за участі секретаря Погрібної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 3 батальйону четвертої роти рядового поліції Височина В`ячеслава Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Управління патрульної служби в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.08.2021 серії ЕАО № 4579495, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити; відшкодувати судові витрати, а саме судовий збір у сумі 454,00 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2800,00 грн.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що поліцейським батальйону №3 роти №4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Височиним В.О. 03.08.2021 року неправомірно винесено відносно нього постанову про адміністративне правопорушенню від 03.08.2021 серії ЕАО №4579495 за ч. 4 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 700 гривень. Постанова складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою. Оригінал постанови знаходиться у відповідача, мені надано другий примірник. В гр.5 оскаржуваної постанови зазначено, що нібито я «03.08.2021 року о 12. 15 в м. Дніпро по вул. Заповідній, 130 керуючи транспортним засобом Toyota corolla 1. 6 G НОМЕР_1 , рухався в зоні дії дорожніх знаків 5.45 та 5.70 зі швидкістю 103 км/год, тим самим перевищив межі допустимої швидкості на 53 км/год. Швидкість зафіксовано лазерним вимірювачем Тrucam, чим порушив п. 12.4 ПДР перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год. Згідно оскаржуваної постанови швидкість вимінювалась за допомогою приладу Тrucam без зазначення його ідентифікуючих ознак (серійного номера, дати повірки та ін.). Позивач повідомляв інспектора про необхідність забезпечення участі при розгляді справи його адвоката, вказав, що відеозапис з приладу Тrucam не є належним доказом у справі, оскільки не має електронно-цифрового підпису, зазначав, що він не порушавав швидкісного режиму, принаймні, в такому розмірі, оскільки він рухався зі швидкістю потоку, в потоці транспорту та перед ним рухалось щонайменше 3 автомобіля зі швидкістю руху, аналогічній швидкості авто, яким кермував позивач. Будь-яких відеозаписів, сертифікатів про повірку використаного приладу йому не було надано при складанні протоколу. Всі прилади, що використовуються в діяльності поліцейських мають ідентичну назву - лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Тrucam LTI 20/20 та відрізняються лише за індивідуальним номером, в даному випадку він не зазначений, а в постанову була внесена скорочена назва приладу без номера, за яким ідентифікується прилад Тrucam. Позивач вважає, що оскаржувана постанова була складена з порушенням норм діючого законодавства. Інспектором будь-якої підготовки до розгляду справи здійснено не було, як і не було оголошення посадовою особою, яка розглядала справу, прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також було проігноровано його клопотання, не були і заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Ухвалою суду від 15 вересня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

18 жовтня 2021 року від представника відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Управління патрульної служби в Дніпропетровській області надійшли пояснення на позовну заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. У поясненнях представник зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просив відмовити в повному обсязі. Зазначив, що за фактом вчинення позивачем правопорушення була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ЕАО № 4579495 від 03.08.2021 року. З боку інспектора не було порушено процедуру розгляду справи. Вказана постанова обґрунтована тим, що позивач, керуючи транспортним засобом TOYOTA COROLA, з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався в межах населеного пункту м. Дніпро по вулиці Заповідна, неподалік будинку 130, в зоні дії дорожніх знаків 5.45, 5.70 зі швидкістю 103 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 53 км/год; замірювання швидкості руху зазначеного транспортного засобу під керуванням позивача здійснювалось лазерним вимірювачем швидкості TruCam № 008376. Лазерний вимірювач швидкості LT1 20/20 TruCam II отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26,12.2018 дійсний до 26.12.2028 № UA.TR.001 241-18 REV 0. за результатами дослідження технічного проекту засобу вимірювальної техніки. Цей сертифікат підтверджує відповідність типу засобу вимірювальної техніки застосованим вимогам технічного регламенту. Даний сертифікат видано Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів». Щодо приладу LT1 20/20 TruCam ІІ то слід зазначити, що відповідно до сертифікату відповідності UA.TR.001 № 22 054-20, виданого ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 23.12.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LT1 20/20 TruCam II № ТС 008376, є придатним до застосування. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. На підтвердження порушення позивачем пункту 12.4 ПДР відповідно до статті 251 КУпАП та статті 77 КАС України до суду надано DVD диск з записами приладу ТruСаm із зафіксованим фактом вчинення адміністративного правопорушення та фото з приладу ТruСаm. Просять відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовільнити. Додатково пояснив, що відеозапис доданий до відзиву не свідчить про вчинення ним порушення в межах населеного пункту; додані до відзиву копії сертифікатів про повірку приладу Тrucam, крім того, що не читаються через погану якість копій, не мають ніякого відношення до приладу, яким здійснювалось вимірювання швидкості, через відсутність в постанові ідентифікуючих даних приладу; до відзиву не додано відеозаписів з мобільної камери патрульного, де мав бути засвідчений факт, його прохання про залучення захисника під час складання постанови.

Третя особа ОСОБА_2 до суду не з`явилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.08.2021 року інспектором роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Височин В`ячеславом Олександровичем було винесено постанову серії ЕАО № 4579495 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., в якій зазначено про те, що 03.08.2021 о 12.15 год. у м. Дніпро по вул. Заповідна, 130 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota corolla 1. 6 G» н/з НОМЕР_1 рухався в зоні дії дорожніх знаків 5.45 та 5.70 зі швидкістю 103 км/год, тим самим перевищив межі допустимої швидкості на 53 км/год, швидкість зафіксовано лазерним вимірювачем ТruСаm, чим порушив п. 12.4 ПДР перевищення водіями т/з встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 7).

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає що вона складена безпідставно.

Пункт 1.10 ПДР визначає значення термінів, зокрема: населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 "Населений пункт", 5.46 "Кінець населеного пункта", 5.47 "Населений пункт", 5.48 " Кінець населеного пункта".

Водночас, п. 12.4 ПДРУ країни передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 4 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в «населеному пункті» порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України на 50 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач послався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача в зоні «населеного пункту» це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TRUCAM.

Дослідивши долучені відповідачем фотознімок та відеофіксацію приладу TRUCAM, судом встановлено, що вказаний фотознімок та відеофіксація не містять інформації щодо місця знаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги. В оскаржуваній постанові також відсутні покликання на докази місцезнаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення, а також в постанові не зазначено індивідуальний номер приладу TRUCAM.

Відтак, відповідач, який розглянув справу не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази, які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Разом з тим, в якості доказу на підтвердження наявності події адміністративного правопорушення, а саме факту перевищення позивачем встановлених обмежень швидкості руху, ДПП долучив до матеріалів справи диск, із розміщеними на ньому відеофайлом та фотозображенням, що зроблені за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТЗ TruCam LTI 20/20 №ТС008376.

Матеріалами справи підтверджується, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018, який дійсний до 26.12.2028 року № UA.TR.001 241-18 REV 0 за результатами дослідження технічного проекту засобу вимірювальної техніки. Цей сертифікат підтверджує відповідність типу засобу вимірювальної техніки застосованим вимогам технічного регламенту. Даний сертифікат видано Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів».

Щодо приладу LT1 20/20 TruCam ІІ то слід зазначити, що відповідно до сертифікату відповідності UA.TR.001 № 22 054-20, виданого ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 23.12.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LT1 20/20 TruCam II № ТС 008376, є придатним до застосування.

З огляду на наведене, суд погоджується з позицією представника Департаменту патрульної поліції, що дані з фотознімків та відеозапису, здійснені лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LT1 20/20 TruCam II № ТС 008376, в розумінні положень статті 251 КУпАП, можуть мати доказовий характер в питанні встановлення факту перевищення ТЗ допустимої швидкості руху.

В той же час, слід зауважити, що таке можливо лише за умови дотримання уповноваженою особою процедури використання даного приладу.

В заявленому позові позивач вказує, що в спірному випадку відповідачем під час вимірювання швидкості транспортного засобу лазерним вимірювачем швидкості TruCam не дотримано положень статті 40 Закону України «Про національну поліцію».

З такими аргументами позивача суд погоджується та зазначає наступне.

Так, статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» регламентовано застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За змістом частини 1 наведеної статті, в редакції чинній з 17.03.2021, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, даною нормою закону закріплений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Зокрема, технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель. Іншого способу використання даного засобу вказаною нормою не передбачено.

З дослідженого відеозапису з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LT1 20/20 TruCam II № ТС 008376, що у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, судом встановлено, що даний прилад не був зафіксований під час вимірювання швидкості руху транспортних засобів.

Як зазначав позивач, та не спростовано відповідачем, вказаний прилад під час вимірювання швидкості руху транспортного засобу позивача знаходився у руці працівника патрульної поліції.

Такий спосіб застосування приладу TruCam, на переконання суду, неможливо визнати таким, що відповідає положенням статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, як зазначено вище, за змістом даної статті технічний засіб має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Суд вважає, що значення слів «монтований/розміщений», в контексті наведеної статті закону, слід розуміти так, що технічний засіб має бути або ж вмонтований, або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху під час вимірювання швидкості. При цьому, обидва слова «монтований» та/або «розміщений» стосуються виключно технічного засобу, а не розміщення поліцейського з технічним засобом по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Дослідивши долучену ДПП відеофіксацію приладу TruCam, судом встановлено, що зображення на відеозапису коливається, що свідчить про те, що в момент фіксації прилад, яким ця фіксація здійснювалась, не був стаціонарно закріпленим.

На відеозаписі видна вібрація приладу TruCam під час вимірювання відповідачем швидкості руху ТЗ позивача. Такі заміри можуть дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Отже, в спірному випадку відповідачем застосовано прилад TruCam в інший спосіб, ніж те визначено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Враховуючи матеріали справи та аргументацію сторін, суд безумовно погоджується із наявністю у відповідача повноважень на контроль за швидкістю руху певного транспортного засобу, однак наголошує, що працівники поліції повинні використовувати технічні засоби фіксації швидкості руху виключно у спосіб, визначений законом.

З огляду на наведене, суд погоджується з позицією позивача, що надані дані з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LT1 20/20 TruCam II № ТС 008376, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в спірній постанові.

Інших доказів на підтвердження порушення позивачем п.п.12.4 ПДР України відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративні правопорушення, підлягають закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 454 грн, згідно квитанції № 0.0..1 від 10.09.2021 року (а.с. 16)., а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2800 грн., що підтверджується договором про надання правої допомоги та актом прийому-передачі наданих послуг (а.с.8 ,9), тому вказані суми підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 241-243, 245-246, 250, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до поліцейського 3 батальйону четвертої роти рядового поліціїї Височина В`ячеслава Олександровича, адреса місцезнаходження: Троїцька площа, 2-а, м. Дніпро, 49000, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Управління патрульної служби в Дніпропетровській області, місцезнаходження: Троїцька площа, 2-а, м. Дніпро, 49000, ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4579495 від 03.08.2021 року винесену поліцейським батальйону № 3 роти № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Височиним В`ячеславом Олександровичем, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 згідно постанови серії ЕАО № 4579495 від 03.08.2021 року закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Депертаменту патрульною поліції на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на сплату судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 26 листопада 2021 року.

Суддя Я.В. Замкова