Справа № 640/33282/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року м. Київ № 640/33282/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вілмар Україна» (65481,

Одеська область, місто Южне, вул. Індустріальна, 6)

до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП (65015, м.

Одеса, просп. Шевченка, 15/1)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вілмар Україна» (надалі по тексту також - позивач) із адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (замінено правонаступником - Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 20 жовтня 2020 року №10/28-10-53-10.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що наявність усієї первинної документації, яка підтверджує реальність операцій із закупівлі ТОВ «ТК «Золотий Дракон» сировини у зазначених в актах обсягах спростовує доводи податкового органу про неможливість постачання на ТОВ «Дельта Вілмар Україна» виробленої з цієї сировини олії соняшникової нерафінованої.

Також представник позивача вказав, що податкові накладні від 29 травня 2020 року №109, №110 та від 30 травня 2020 року №16 не були включені в декларацію з ПДВ за травень 2020 року, відтак зазначені господарські операції не мали досліджуватися при проведенні перевірки щодо законності декларування від`ємного значення ПДВ за травень 2020 року.

Крім того, представник позивача просив врахувати, що з боку ТОВ «Дельта Вілмар Україна» було дотримано вимог щодо належної обачності при виборі контрагента - отримано усі можливі документи щодо з`ясування загальнодоступної інформації та збору доказів про потенційного контрагента для запобігання ведення господарської діяльності з особою, чия діяльність має очевидні ознаки недобросовісності чи протиправності перед прийняттям рішення щодо укладення договору. У ТОВ «Дельта Вілмар Україна» відсутні підстави вважати, що надані ТОВ «ТК «Золотий дракон» та ТОВ «Рістон Ойл» документи є підробленими або не відповідають дійсності.

При цьому, господарські операції з придбання позивачем олії соняшникової нерафінованої у ТОВ «ТК «Золотий Дракон» та ТОВ «Рістон Ойл» є реальними, фактично відбулися, придбаний товар використано у власній господарській діяльності, зокрема, вироблено рафіновану соняшникову олію та продано на експорт.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

У відзиві на адміністративний позов представник контролюючого органу вказав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, адже у червні 2020 року з урахуванням обсягів придбання насіння соняшнику та реалізації олії соняшникової ТОВ «ТК «Золотий Дракон», враховуючи відсутність джерела походження по ланцюгу документального оформлення постачання соняшника у кількості 239 тонн від ТОВ «Юкрейн Кернел» та 2 163,9 тонн від ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод» встановлено неможливість реалізації ТОВ «ТК «Золотий Дракон» на адресу ТОВ «Дельта Вілмар Україна» олії соняшникової нерафінованої в кількості 126,00 тонн на загальну суму 3 014 580,00 грн., в т.ч. ПДВ 502 430,00 грн. (з урахуванням середньої ціни реалізації ціни у червні 2020 року за 1 тону) 19 937,70 грн. Також, аналізом співставлення обсягів придбаного насіння соняшника та обсягів реалізованої готової продукції (олії соняшникової нерафінованої) ТОВ «Рістон Ойл» у червні 2020 року та реалізації олії соняшникової нерафінованої у кількості 947,5 тонн на ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» встановлено невідповідність обсягів придбання та реалізації відповідно середньостатистичних даних.

Представник відповідача в призначене судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача проти розгляду матеріалів справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

У період з 27 серпня 2020 року по 16 вересня 2020 року на підставі направлень, виданих Одеським управлінням Офісу великих платників податків Державної податкової служби №152, №153, №154 від 26 серпня 2020 року, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України на підставі наказу Офісу великих платників податків ДПС 19 серпня 2020 року №914 проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вілмар Україна» () з метою перевірки питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року (реєстраційний номер від 20 липня 2020 року №) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 17 вересня 2020 року №32/28-10-53-11/33268860.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Дельта Вілмар Україна»: п.п. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.10р. № 2755-VІ, із змінами та доповненнями, що призвело до завищення суми податку на додану вартість, відображену по рядку 21 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації), яка переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду, податкової декларації з ПДВ за період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року всього на 12 667 492,00 грн.

Перевіркою встановлено, що за період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року ТОВ «Дельта Вілмар Україна» задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 51 315 729,00 грн. При цьому, за період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року позивачем задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 157 000 693,00 грн.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за даний період встановлено його завищення на загальну суму ПДВ 12 667 492,00 грн.

Так, проведеною перевіркою відображений показників рядка 10.1 декларацій за спірний період на підставі документів встановлено завищення вказаного показника на загальну суму ПДВ 8 397 382,00 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «ТК «Золотий Дракон» () та ТОВ «Рістон Ойл» ().

Вказані висновки ґрунтуються на відсутності джерела походження по ланцюгу документального оформлення постачання соняшника у задекларованих обсягах. Тобто, згідно аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних податковим органом встановлено документальне оформлення придбання ТМЦ з джерела невідомого походження (або з такого, що не відповідає документально оформленому) з його легалізацією за рахунок використання документів «контрагентів», що фактично не могли і не здійснювали постачання.

На підставі висновків акта перевірки Офісом великих платників податків ДПС 20 жовтня 2020 року прийнято податкове повідомлення-рішення №10/28-10-53-10, яким ТОВ «Дельта Вілмар Україна» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 12 667 492,00 грн.

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення) визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, розмір податкового зобов`язання продавця товарів (послуг) по господарським операціям, проведеним з кожним контрагентом - покупцем у окремому звітному періоді, має дорівнювати розміру податкового кредиту такого покупця, задекларованого за такий звітний період, що передбачає відображення покупцем отриманої податкової накладної у реєстрі отриманих податкових накладних цього звітного періоду.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Виходячи з вимог пункту 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пунктом 1.2 статті 1, пунктом 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за № 168/704, якими визначено, що господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування; записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення; первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями).

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду України, які викладені у його постановах від 27.06.2017 у справі № 808/1062/14, від 14.03.2017 у справі № 826/757/13-а, Верховного Суду, зокрема у постанові від 06.02.2018 № К/9901/5042/17.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Суд враховує, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугував висновок контролюючого органу щодо непідтвердження здійснення господарських взаємовідносин позивачем з ТОВ «ТД «Золотий Дракон», ТОВ «Рістон Ойл» та ТОВ «Олійний Дім».

В ході проведеного перевіркою аналізу, контролюючим органом встановлено, що контрагенти позивача ТОВ «ТД «Золотий Дракон», ТОВ «Рістон Ойл» та ТОВ «Олійний Дім» не мали змоги поставити соняшник у об`ємах, визначених у первинних документах, оскільки по ланцюгу походження товару, а саме соняшнику, у контрагентів контрагентів позивача, зокрема, ТОВ «Юкрейн Кернел» (), ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод» (), відсутня можливість у реалізації соняшнику. Крім того, по ланцюгу походження товару - соняшника, у контрагентів ТОВ «ТД «Золотий Дракон», ТОВ «Рістон Ойл» та ТОВ «Олійний Дім» наявні ризикові підприємства, яким відмовлено в реєстрації податкових накладних.

З наявних матеріалів справи вбачається, що у спірному періоді між ТОВ «Дельта Вілмар Україна» з ТОВ «ТК «Золотий Дракон» укладено ряд договорів поставки на поставку соняшникової нерафінованої олії, а саме: №500005104 від 22 травня 2020 року; №500005107 від 25 травня 2020 року; №500005142 від 01 червня 2020 року; №500005155 від 04 червня 2020 року; №500005193 від 15 червня 2020 року; №500005230 від 25 червня 2020 року, умовами пункту 1.1 яких визначено, що постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану (надалі іменовану товар) невиморожену (пресову, екстракційну або суміш пресової з екстракційною) першого сорту українського походження, на умовах, викладених в цих договорах.

Покупець здійснює оплату вартості прийнятого товару на поточний рахунок Постачальника протягом трьох банківських днів за днем після приймання Покупцем Товару за якістю і кількістю в Місці поставки.

Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ «ТК «Золотий Дракон».

Усі зазначені договори виконані у повному обсязі, їх виконання підтверджується відповідною первинною документацією (рахунками, видатковими накладними, товарно- транспортними накладними, залізничними накладними, посвідченнями якості, тощо).

Так, на підтвердження виконання умов вказаних договорів в повному обсязі позивачем надано копії: рахунку на оплату №289 від 29 травня 2020 року на суму 1 671 804,86 грн. в т.ч. ПДВ 278 634,14 грн.; видаткової накладної №410 від 29 травня 2020 року на суму 1 671 804,86 грн.; ТТН №5104-09 від 27 травня 2020 року; посвідчення про якість №11 на соняшникову олію від 27 травня 2020 року; ТТН №5104-10 від 27 травня 2020 року; посвідчення про якість №12 на соняшникову олію від 27 травня 2020 року; рахунку на оплату №290 від 29 травня 2020 року на суму 3 499 480,42 грн., в т.ч. ПДВ 583 246,74 грн., видаткової накладної №411 від 29 травня 2020 року на суму 3 499 480,42 грн., в т.ч. ПДВ 583 246,74 грн.; ТТН №5107-06 від 28 травня 2020 року; посвідчення про якість №3 на олію соняшникову від 28 травня 2020 року; ТТН №21057-04 від 27 травня 2020 року; посвідчення про якість №10 на олію соняшникову від 27 травня 2020 року; ТТН №5107-02 від 27 травня 2020 року; посвідчення про якість №6 на олію соняшникову від 27 травня 2020 року; ТТН №5107-08 від 29 травня 2020 року; посвідчення про якість №1 на олію соняшникову від 29 травня 2020 року; ТТН №2107-07 від 28 травня 2020 року; посвідчення про якість №2 на олію соняшникову від 28 травня 2020 року; рахунку на оплату №291 від 30 травня 2020 року на суму 1 335 174,91 грн., видаткової накладної №412 від 30 травня 2020 року на суму 1 335 174,91 грн.; ТТН №5107-10 від 29 травня 2020 року; посвідчення про якість №3 на олію соняшникову від 29 травня 2020 року; ТТН №5107-09 від 29 травня 2020 року; посвідчення про якість №2 на олію соняшникову від 29 травня 2020 року; рахунку на оплату №307 від 03 червня 2020 року на суму 839 906,58 грн., в т.ч. ПДВ 139 984,43 грн.; видаткової накладної №442 від 03 червня 2020 року на суму 839 906,58 грн.; ТТН №5142-01 від 02 червня 2020 року; посвідчення про якість №4 на олію соняшникову; рахунку на оплату №311 від 04 червня 2020 року на суму 6 799 987,75 грн., в т.ч. ПДВ 1 133 331,29 грн.; видаткової накладної №449 від 04 червня 2020 року на суму 6 799 987,75 грн., в т.ч. ПДВ 1 133 331,29 грн.; ТТН №5142-02 від 03 червня 2020 року; посвідчення про якість №1 на олію соняшникову від 03 червня 2020 року; ТТН №5142-03 від 03 червня 2020 року; посвідчення про якість №2 на олію соняшникову від 03 червня 2020 року; ТТН №5142-07 від 03 червня 2020 року; посвідчення про якість №6 на олію соняшникову від 03 червня 2020 року; ТТН №5142-05 від 03 червня 2020 року; посвідчення про якість №7 на олію соняшникову від 03 червня 2020 року; ТТН №5142-04 від 03 червня 2020 року; посвідчення про якість №3 на олію соняшникову від 03 червня 2020 року; ТТН №5142-06 від 03 червня 2020 року; посвідчення про якість №5 на олію соняшникову від 03 червня 2020 року; ТТН №5142-10 від 03 червня 2020 року; посвідчення про якість №10 на олію соняшникову від 03 червня 2020 року; ТТН №5142-03 від 03 червня 2020 року; посвідчення про якість №4 на олію соняшникову від 03 червня 2020 року; ТТН №5142-09 від 03 червня 2020 року; посвідчення про якість №9 на олію соняшникову від 03 червня 2020 року; рахунку на оплату №318 від 08 червня 2020 року на суму 582 773,10 грн., в т.ч. ПДВ 97128,85 грн.; видаткової накладної №546 від 08 червня 2020 року на суму 582 773,10 грн., в т.ч. ПДВ 97128,85 грн.; ТТН №5155-01 від 08 червня 2020 року; посвідчення про якість №1 на олію соняшникову від 08 червня 2020 року; рахунку на оплату №331 від 09 червня 2020 року на суму 6 249 569,26 грн., в т.ч. ПДВ 1 041 594,88 грн.; видаткової накладної №471 від 09 червня 2020 року на суму 6 249 569,26 грн., в т.ч. ПДВ 1 041 594,88 грн.; ТТН №5155-08 від 08 червня 2020 року; посвідчення про якість №8 на олію соняшникову від 08 червня 2020 року; ТТН №5155-05 від 08 червня 2020 року; посвідчення про якість №5 на олію соняшникову від 08 червня 2020 року; ТТН №5155-07 від 08 червня 2020 року; посвідчення про якість №7 на олію соняшникову від 08 червня 2020 року; ТТН №5155-09 від 08 червня 2020 року; посвідчення про якість №9 на олію соняшникову від 08 червня 2020 року; ТТН №5155-04 від 08 червня 2020 року; посвідчення про якість №4 на олію соняшникову від 08 червня 2020 року; ТТН №5155-06 від 08 червня 2020 року; посвідчення про якість №6 на олію соняшникову від 08 червня 2020 року; ТТН №5155-03 від 08 червня 2020 року; посвідчення про якість №3 на олію соняшникову від 08 червня 2020 року; ТТН №5155-02 від 08 червня 2020 року; посвідчення про якість №2 на олію соняшникову від 08 червня 2020 року; рахунку на оплату №340 від 10 червня 2020 року на суму 473 643,42 грн., в т.ч. ПДВ 78 940,57 грн.; видаткової накладної №484 від 10 червня 2020 року на суму 473 643,42 грн., в т.ч. ПДВ 78 940,57 грн.; ТТН №5155-10 від 09 червня 2020 року; посвідчення про якість №2 на олію соняшникову від 09 червня 2020 року; рахунку на оплату №361 від 17 червня 2020 року на суму 9 396 073,12 грн., в т.ч. ПДВ 1 566 012,19 грн.; видаткової накладної №513 від 17 червня 2020 року на суму 9 396 073,12 грн., в т.ч. ПДВ 1 566 012,19 грн.; ТТН №5193-13 від 17 червня 2020 року; посвідчення про якість №1 на олію соняшникову від 17 червня 2020 року; ТТН №5193-04 від 16 червня 2020 року; посвідчення про якість №4 на олію соняшникову від 16 червня 2020 року; ТТН №5193-03 від 16 червня 2020 року; посвідчення про якість №3 на олію соняшникову від 16 червня 2020 року; ТТН №5193-07 від 16 червня 2020 року; посвідчення про якість №8 на олію соняшникову від 16 червня 2020 року; ТТН №5193-05 від 16 червня 2020 року; посвідчення про якість №5 на олію соняшникову від 16 червня 2020 року; ТТН №5193-06 від 16 червня 2020 року; посвідчення про якість №7 на олію соняшникову від 16 червня 2020 року; ТТН №5193-01 від 16 червня 2020 року; посвідчення про якість №1 на олію соняшникову від 16 червня 2020 року; ТТН №5193-02 від 16 червня 2020 року; посвідчення про якість №2 на олію соняшникову від 16 червня 2020 року; ТТН №5193-09 від 16 червня 2020 року; посвідчення про якість №10 на олію соняшникову від 16 червня 2020 року; ТТН №5193-10 від 16 червня 2020 року; посвідчення про якість №11 на олію соняшникову від 16 червня 2020 року; ТТН №5193-12 від 16 червня 2020 року; посвідчення про якість №14 на олію соняшникову від 16 червня 2020 року; ТТН №5193-11 від 16 червня 2020 року; посвідчення про якість №12 на олію соняшникову від 16 червня 2020 року; рахунку на оплату №365 від 18 червня 2020 року на суму 1 625 945,22 грн. в т.ч. ПДВ 270 990,87 грн.; видаткової накладної №520 від 18 червня 2020 року на суму 1 625 945,22 грн., в т.ч. ПДВ 270 990,87 грн.; ТТН №5193-14 від 17 червня 2020 року; посвідчення про якість №2 на олію соняшникову від 17 червня 2020 року; ТТН №5193-15 від 18 червня 2020 року; посвідчення про якість №1 на олію соняшникову від 18 червня 2020 року; рахунку на оплату №384 від 23 червня 2020 року на суму 782 796,04 грн., в т.ч. ПДВ 130 466,01 грн., видаткової накладної №556 від 23 червня 2020 року на суму 782 796,04 грн., в т.ч. ПДВ 130 466,01 грн.; ТТН №5193-16 від 22 червня 2020 року; посвідчення про якість №7 на олію соняшникову від 22 червня 2020 року; рахунку на оплату №394 від 27 червня 2020 року на суму 9 544 201,28 грн., в т.ч. ПДВ 1 590 700,21 грн.; видаткової накладної №582 від 27 червня 2020 року на суму 9 544 201,28 грн., в т.ч. ПДВ 1 590 700,21 грн.; ТТН №5220-2 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №9 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-14 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №17 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-06 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №15 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-08 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №3 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-13 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №7 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-09 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №5 на олію соняшникову від 126 червня 2020 року; ТТН №5230-01 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №10 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-02 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №11 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-03 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №12 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-04 від 28 червня 2020 року; посвідчення про якість №13 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-05 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №14 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-16 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №18 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-11 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №8 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; ТТН №5230-07 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №2 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року; рахунку на оплату №395 від 28 червня 2020 року на суму 614 469,02 грн., в т.ч. 102 411,50 грн.; видаткової накладної №583 від 28 червня 2020 року на суму 614 569,02 грн., в т.ч. 102 411,50 грн.; ТТН №5230-13 від 26 червня 2020 року; посвідчення про якість №16 на олію соняшникову від 26 червня 2020 року.

На спростування висновків контролюючого органу позивачем надано первинну документацію ТОВ «ТК «Золотий Дракон» стосовно придбання товару - соняшнику у ТОВ «Юкрейн Кернел» () та у ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод» (), а також первинну документацію, яка підтверджує придбання насіння соняшнику у АФГ «Ольвія», ФГ «Володар плюс», ТОВ «Укр-Агро-Сад», ФГ «квітка ІМ», ТОВ «Могол-Агро» та ТОВ «Алькон-Сервіс» у загальній кількості 683,207 тонн, що є достатньою кількістю для виробництва 279,72 тонн олії соняшникової нерафінованої.

Матеріали справи також місять докази наявності у ТОВ «ТК «Золотий Дракон» комплексу виробничих потужностей з переробки насіння масляничних культур, разом з вмонтованим у ньому устаткуванням, а саме - лабораторія, маслопресовий цех, маслоцех, склад сировини, склад готової продукції, який контрагент позивача орендує у ТОВ «Аквія» на підставі договору оренди майнового комплексу №А/ЗД/0112 від 01 грудня 2018 року з терміном дії договору до 01 грудня 2020 року.

При цьому, вказані потужності зареєстровані в законодавчо визначений спосіб, що підтверджується рішеннями про державну реєстрацію потужності від 07 грудня 2018 року, а також наявністю сертифіката на систему управління безпечністю харчових продуктів.

Також, наявними матеріалами справи підтверджується, що у червні 2020 року між ТОВ «Дельта Вілмар Україна» та ТОВ «Рістон Ойл» () укладено договори поставки олії соняшникової нерафінованої № 500005197; № 500005198 та № 500005196 від 15 червня 2020 року, пунктами 1.1 яких визначено, що постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану (товар) невиморожену (пресову, екстракційну або суміш з екстракційною) першого сорту українського походження на умовах, викладених у цьому договорі.

Покупець здійснює оплату вартості прийнятого товару на поточний рахунок Постачальника протягом трьох банківських днів за днем після приймання Покупцем Товару за якістю і кількістю в Місці поставки.

Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ «Рістон Ойл».

До перевірки надано залізничні накладні щодо транспортування олії соняшникової від 16 червня 2020 року №46221420, від 17 червня 2020 року №46278057 у кількості 994,1 т, від 18 червня 2020 року №46318069 у кількості 359,9 т, від 18 червня 2020 року №46319802 у кількості 272,25 т згідно яких: відправник - ПП «Атланта-Агро» () для ТОВ «Рістон Ойл», одержувач - ТОВ «Дельта Вілмар Україна»; станція та залізниця відправлення - м. Перещепино; станція та залізниця відправлення - Чорноморська.

Розрахунки по вищезазначеним накладним між ТОВ «Дельта Вілмар Україна» та ТОВ «Рістон Ойл» здійснювались у безготівковій формі.

На підтвердження виконання умов вказаних договорів позивачем надано копії: рахунку на оплату №420 від 22 червня 2020 року на суму 12 947 916,72 грн., в т.ч. ПДВ 2 157 986,12 грн.; видаткової накладної №728 від 22 червня 2020 року на суму 12 947 916,72 грн., в т.ч. ПДВ 2 157 986,12 грн.; свідоцтва якості №3196, №3197, №3200, №3201, №3199, №3198, №3202, №3203, №3216, №3218, актів прийому-переважування №1524, №1520 від 22 червня 2020 року; рахунку на оплату №419 від 22 червня 2020 року на суму 11 013 683,08 грн., в т.ч. ПДВ 1 835 613,85 грн., видаткової накладної №727 від 22 червня 2020 року на суму 11 013 683,08 грн., в т.ч. ПДВ 1 835 613,85 грн.; свідоцтва якості №3221, №3220, №3219, №3217, №3215, №3214, №3213, №3222, рахунку на оплату №424 від 23 червня 2020 року на суму 5 231 069,40 грн., в т.ч. ПДВ 871 844,90 грн., видаткової накладної №731 від 23 червня 2020 року на суму 5 231 069,40 грн., в т.ч. ПДВ 871 844,90 грн., свідоцтва якості №3224, №3225, №3226, №3227, актів прийому-переважування №44 від 23 червня 2020 року; рахунку на оплату №432 від 25 червня 2020 року на суму 1 317 372,71 грн., в т.ч. ПДВ 219 562,12 грн., видаткової накладної №744 від 25 червня 2020 року на суму 1 317 372,71 грн., в т.ч. ПДВ 219 562,12 грн., свідоцтва якості №3223, акту прийому-переважування №1530 від 25 червня 2020 року, рахунку на оплату №416 від 20 червня 2020 року на суму 1 863 205,16 грн., в т.ч. ПДВ 310 534,19 грн., видаткової накладної №724 від 20 червня 2020 року на суму 1 863 205,16 грн., в т.ч. ПДВ 310 534,19 грн., ТТН №1252 від 19 червня 2020 року, свідоцтва якості №3239, №3237, №3238, ТТН №1250 від 19 червня 2020 року; ТТН №1251 від 19 червня 2020 року, рахунку на оплату №418 від 22 червня 2020 року на суму 1 871 325,86 грн., в т.ч. ПДВ 311 887,64 грн., видаткової накладної №726 від 22 червня 2020 року на суму 1 871 325,86 грн., в т.ч. ПДВ 311 887,64 грн., ТТН №1255 від 21 червня 2020 року, №1253 від 21 червня 2020 року, №1254 від 21 червня 2020 року, свідоцтва якості №3254, №3252, №3253, рахунку на оплату №425 від 23 червня 2020 року на суму 11 482 612,31 грн., в т.ч. 1 913 768,72 грн., видаткової накладної №732 від 23 червня 2020 року на суму 11 482 612,31 грн., в т.ч. ПДВ 1 913 768,72 грн.; ТТН №1259 від 22 червня 2020 року, свідоцтва якості №3257, №3256, №3255, №3228, №3229, №3230, №3231, №3232, №3236, ТТН №1258 від 22 червня 2020 року, ТТН №1257 від 22 червня 2020 року, акту прийому-переважування №44 від 23 червня 2020 року.

Факт здійснення оплати за вказаними вище договорами підтверджується випискою по рахунку за період з 01 червня 2020 року по 01 червня 2020 року; за 05 червня 2020 року, з 09 червня 2020 року по 30 червня 2020 року, за 01 липня 2020 року, за 17 серпня 2020 року, з 22 червня 2020 року по 24 червня 2020 року, за 30 червня 2020 року, за 26 червня 2020 року.

Також, позивачем на підтвердження реальності здійснених господарських операцій із ТОВ «Рістон Ойл» надав копії первинних документів щодо укладення останнім договорів на придбання насіння соняшнику урожаю 2019 року (копії договорів, специфікацій, рахунків на оплату, видаткових накладних, рахунків-фактури, накладних), яке в подальшому контрагентом позивача перероблено у олію нерафіновану та реалізовано, зокрема, і позивачу.

Також, листом від 07 грудня 2020 року №464 ТОВ «Рістон Ойл» на запит ТОВ «Дельта Вілмар Україна» стосовно походження соняшника, з якого вироблена продукція (олія та шрот), яка в подальшому була реалізована в червні та липні 2020 року ТОВ «Дельта Вілмар Україна» пояснило, що згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку « 201» номенклатура «Соняшник» станом на 01 червня 2020 року був дебетовий залишок соняшнику в кількості 13 677,05 тонн. За період червень-липень 2020 року придбано соняшнику в кількості 739,477 тонн, а передано в переробку для отримання олії та шроту соняшникового 12 609,164 тонн соняшнику.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку « 26» номенклатура «Олія соняшникова нерафінована» дебетовий залишок олії соняшникової в кількості 1 410,098 тонн. За період червень-липень 2020 року з виробництва було отримано 5 374,651 тонн олії.

Таким чином, ТОВ «Рістон Ойл» мало можливість реалізації олії соняшникової в червні 2020 року в кількості 1 973,14 тонн та в липні 2020 року в кількості 3 818,030 тонн на адресу ТОВ «Дельта Вілмар Україна». При цьому, виходячи з середнього виходу олії в червні 2020 року, а саме 42,5 % та в липні 2020 року 43,24 % для виробництва реалізованої кількості готової продукції ТОВ «Дельта Вілмар Україна» було необхідно 13 472,539 тонн насіння соняшнику.

В матеріалах справи міститься також копія договору обладнання №30-ГР комплексу переробки олійних культур від 22 січня 2019 року, укладеного між ТОВ «Орільський об`єднаний елеватор» (орендодавець) та ТОВ «Рістон Ойл» (орендар), на підставі якого ТОВ «Рістон Ойл» передано в оренду обладнання для переробки олійних культур.

Термін дії даного договору три роки з моменту укладення, тобто до 22 січня 2022 року.

Аналіз наведеного в сукупності свідчить, що з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вілмар Україна» дотримано вимог щодо належної обачності при виборі контрагентів - отримано усі можливі документи щодо з`ясування загальнодоступної інформації та збору доказів про потенційного контрагента для запобігання ведення господарської діяльності з особою, чия діяльність має очевидні ознаки недобросовісності чи протиправності перед прийняттям рішення щодо укладення договору.

Також на підтвердження реальності господарських операцій позивачем зазначено, що придбаний товар у контрагентів ТОВ «Рістон Ойл» та ТОВ «ТД «Золотий Дракон» подальшому використано у власній господарській діяльності, зокрема, продано на експорт.

Подальший продаж олії соняшникової рафінованої дезодорованої вимороженої та отримання оплати підтверджують Контракт №300000773 від 01 липня 2019 року, специфікація №10586 від 07 квітня 2020 року, специфікація №11597 від 20 травня 2020 року, специфікація №11603 від 20 травня 2020 року, специфікація №11209 від 14 травня 2020 року, а також відповідні акти приймання-передачі вантажу, вантажні митні декларації, рахунки, банківські виписки та повідомлення про фактичне вивезення за червень 2020 року.

Посилання відповідача на відомості електронних баз даних і податкову інформацію про контрагентів ТОВ «Рістон Ойл» та ТОВ «ТД «Золотий Дракон» по ланцюгу постачання насіння соняшнику, згідно з якими не підтверджено реальність господарських операцій із контрагентами та не встановлено походження насіння соняшнику суд не приймає до уваги, виходячи з того, що зазначене не підтверджується будь-якими доказами, а ймовірні порушення по ланцюгу постачання особами, з яким позивач не мав правових відносин, не впливають на податковий облік спірних господарських операцій.

Окрім того, під час проведення господарських операцій позивач (платник податків) може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду України від 05 березня 2012 року у справі № 21- 421 та від 22 вересня 2015 року у справі № 810/5645/14 та в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 826/6280/13-а, адміністративне провадження № К/9901/2848/18, від 06 березня 2018 року у справі № 2а-9375/11/1370 (адміністративне провадження № К/9901/5919/18) та від 13 березня 2018 року у справі № 826/13582/13-а (адміністративне провадження № К/9901/19905/18).

Таким чином, факт придбання Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Вільмар Україна» у ТОВ «Рістон Ойл» та ТОВ «ТК «Золотий Дракон» олії соняшникової підтверджується належними первинними документами.

Статтею 1 Закону №996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини другої статті 9 вказаного Закону №996-ХІV первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В акті перевірки не наведено, у чому саме надані позивачем первинні документи не відповідають наведеним вимогам Закону. Контрагенти позивача на момент здійснення господарських операцій з ним були зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість.

В акті перевірки не спростовано факту наявності контрагентів позивача на час здійснення господарських операцій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, складений за результатами перевірки акт перевірки не містить документальних підтверджень порушень при відображенні в обліку взаємовідносин з контрагентами за період, що підлягав перевірці. Вказане свідчить про те, що всі висновки у акті стосовно порушень позивача при здійсненні господарської діяльності з контрагентами зроблені виключно з припущень перевіряючих, які не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку, що є порушенням Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20 серпня 2015 року.

В акті перевірки суб`єктом владних повноважень не викладено належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за укладеними договорами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманих товарів, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків суб`єкта владних повноважень про фіктивність правочинів та їх вчинення без мети реального настання правових наслідків.

Згідно з постановою Верховного Суду №К/9901/2030/17, №821/589/17 від 06 лютого 2018 року фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків, а первинний документ, відповідно, це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, враховуючи все вище викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та, як наслідок, протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20 жовтня 2020 року №10/28-10-53-10.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Відповідач не виконав покладеного на нього обов`язку щодо доведеності перед судом правомірності та обгрунтованості прийнятого ним рішення, а тому позовні вимоги є такими, що підлягаю задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вілмар Україна» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платниках податків ДПС 20 жовтня 2020 року №10/28-10-53-10.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вілмар Україна» (65481, Одеська область, м. Южне, вулиця Індустріальна, будинок 6, ) документально підтверджені понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП (65015, м. Одеса, просп. Шевченка, 15/1, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук