Справа № 551/967/21
Суддя: Вергун Н. В.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №551/967/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2021 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю: секретарів судових засідань Барабан Ю.С., Кирди Н.М.,

представника позивача - адвоката Смірнова С.І.,

відповідача Федоренка В.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора з РПП СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції Федоренка Віталія Івановича, Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

в с т а н о в и в :

29 вересня 2021 року адвокат Смірнов С.І. в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора з РПП СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції Федоренка В.І., ГУНП в Полтавської області про скасування постанови серії БАБ № 042586 від 03 серпня 2021 року щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в діях останнього складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог адвокат Смірнов С.І. посилається на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серї БАБ № 042586 від 03 серпня 2021 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає обставинам справи, оскільки 03 серпня 2021 року, близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи біля водійських дверей, належного йому, автомобіля марки « ЗАЗ 1102 », державний номерний знак НОМЕР_1 , що був припаркований по вул. Центральна у с. Воскобійники Миргородського району Полтавської області, до нього під`їхав поліцейський автомобіль марки « Renault Duster », з якого вийшло двоє працівників поліції, один з яких назвав прізвище « Федоренко », не назвавши доказів вчинення будь - якого правопорушення, почав вимагати посвідчення водія. Після чого, працівники поліції запропонували ОСОБА_2 огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, за наслідками якого за допомогою технічного засобу було констатовано, що у видихуваному повітрі ОСОБА_2 виявлено 2.66 проміле алкоголю. Пі д тиском працівників поліції написав власноручні пояснення про, нібито, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та поставив декілька підписів на документах.

Оскільки наявність підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 відповідачем Федоренком В.І. не доведено, тому останній не мав правових підстав вимагати у водія посвідчення водія, що зумовлює відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

При цьому, працівники поліції позбавили ОСОБА_2 можливості у повному обсязі скористатися своїми правами, визначеними ст. 268 КУпАП, а у оскаржуваній постанові взагалі відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснювався відеозапис, відтак наданий працівниками поліції відеозапис просив визнати неналежним доказом у справі, який, між тим не містить в собі, жодних відомостей вчинення правопорушення, ні процесуальної послідовності винесення оскаржуваної постанови.

Окрім цього, позивач Смірнов С.І. просив поновити строк на оскарження, винесеної щодо ОСОБА_2 , постанови за ст. 126 КУпАП, про наявність якої дізнався в межах розгляду матеріалів про притягнення його до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року визнано поважною причину пропуску строку на оскарження постанови, клопотання про поновлення такого строку задоволено, позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін / а. с. 18 /.

27 жовтня 2021 року від відповідача Федоренка В.І. надійшов відзив на позов, відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з огляду на його безпідставність й необґрунтованість.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надавши представництво своїх інтересів адвокату Смірному С.І.

Представник позивача - адвокат Смірнов С.І. під час фактичного розгляду справи акцентував увагу суду на відсутність у матеріалах справи будь-яких, передбачених ст. 251КУпАП, доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, а сам розгляд справи був проведений з порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахування вказаного, вважав постанову, винесену інспектором протиправною, відтак такою, що підлягає скасуванню. При цьому, просив стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи ГУНП в Полтавській області 5 500 грн. 00 коп. витрат, понесених на правову допомогу, та 454 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, про що подав до суду відповідну заяву / а. с. 43-48 /.

Відповідач Федоренко В.І. категорично заперечував проти задоволення позову, вказуючи на те, що ним були дотримані усі вимоги КУпАП при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови, а тому така є правомірною і не підлягає скасуванню.

При цьому, звертав увагу суду, що 03 серпня 2021 року, перебуваючи у добовому чергуванні, за телефонним повідомленням старшого інспектора СПД № 1, капітана поліції ОСОБА_5. , прибув на місце зупинки останнім транспортного засобу під керування ОСОБА_2 , що мало місце по вул. Центральна у с. Воскобійники Миргородського району Полтавської області. Оскільки ОСОБА_2 , особу якого було встановлено згідно паспортних даних, не надав посвідчення водія, відносно останнього було складена постанова за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а після проведення його огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, - протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, відбувалася постійна відеофіксація за допомогою бодікамери, диск з записом із якої був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На час винесення постанови та складання протоколу, ОСОБА_2 не заперечував факт керування транспортним засобом без посвідчення водія та в стані алкогольного сп`яніння.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, правопорушнику були роз`ясненні, про що свідчить його підпис у постанові та протоколі про адміністративне правопорушення, який той ставив добровільно.

Незважаючи на своєчасність повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, представник відповідача ГУНП в Полтавській області не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Вислухавши думку представника позивача, відповідача Федоренка В.І., пояснення свідка ОСОБА_5. , перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступних висновків.

Так, за приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України / далі - КАС України / завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством / пункт 1.9 /.

У розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс / сертифікат / обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Зокрема, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс / сертифікат / про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів / стаття 16 Закону України «Про дорожній рух» /.

Виходячи з наведених правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Згідно з ч.1ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса / договору / обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів / страхового сертифіката «Зелена картка» /, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.1 / а / ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, закон пов`язує відповідальність, яка передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, за не пред`явлення для перевірки, зокрема, посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса /договору/ обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Судом встановлено, що 03 серпня 2021 року інспектором з РПП СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Федоренком В.І. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 042586 від 03 серпня 2021 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 03 серпня 2021 року, о 00 год. 45 хв. по вул. Центральна в с. Воскобійники Миргородського району Полтавської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки ЗАЗ « 1102 », державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування даним транспортним засобом, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , ним, як старшим інспектором СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, під час здійснення патрулювання в с. Воскобійники Миргородського району Полтавської області, за порушення правил дорожнього руху, зокрема, зупинка транспортного засобу на перехресті, що в центрі с. Воскобійники Миргородського району Полтавської області, був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, про що відразу було повідомлено інспектора з РПП, старшого лейтенанта поліції Федоренка В.І .

Прибувши на місце зупинки транспортного засобу, екіпажем поліції було встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія та перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що на місці винесено постанову за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які добровільно були підписані останнім.

Відповідно до рапорту старшого інспектора СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, капітана поліції ОСОБА_5., останнім 03 серпня 2021 року, близько 01 години під час патрулювання с. Воскобійники Миргородського району Полтавської області було зупинено автомобіль марки ЗАЗ « 1102 », державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з ОСОБА_2 останній виявляв ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого йому було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу або в Шишацькій ЦРЛ. За наслідками проведеного огляду за допомогою технічного приладу, у видихуваному повітрі ОСОБА_2 було виявлено 2. 66 проміле алкоголю, що стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний рапорт просив приєднати до матеріалів справи / а. с. 13 /.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 160457 від 03 серпня 2021 року, який складений інспектором з РПП СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Федоренком В.І., ОСОБА_2 03 серпня 2021 року, о 00 год. 45 хв. по вул. Центральна в с. Воскобійники Миргородського району Полтавської області, керував автомобілем марки ЗАЗ « 1102 », державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис / а. с. 10 /.

Згідно даних автоматизованої системи документообігу суду, у провадженні суду перебуває справа № 551/823/21 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП / головуючий суддя Сиволап Д.С. /

На даний час, розгляд справи № 551/823/21, де ОСОБА_2 не визнає вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, триває, що не заперечувалось представником останнього під час з`ясування фактичних обставин адміністративної справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган / посадова особа / встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

П.9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Судом встановлено, що 03 серпня 2021 року, інспекторами патрульної поліції проводилась фіксація на місці події факту правопорушення, вчинених ОСОБА_2 правопорушень.

При цьому, відповідач Федоренко В.І. пояснив, що диск з відеозаписом фіксації події був долучений як доказ до матеріалів про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом оглянуто та досліджено відеозапис з камери реєстратора поліцейського, що знаходиться на цифровому носії інформації DVD-R диску та міститься в матеріалах справи / а. с. 36 /, з якого чітко вбачається, що позивач не пред`явив посвідчення водія та не заперечував факт керування транспортним засобом.

При вказаній події також були присутні й сторонні особи, які також не заперечували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та без посвідчення водія.

Будь - яких претензій відносно дій працівників поліції ОСОБА_2 не висловлював.

На відеозапису не зафіксовано й факту примушування ОСОБА_2 до вчинення будь - яких дій.

Критично суд відноситься до тверджень представника позивача на відсутність в оскаржувані постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, відтак наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки відеозапис проходження ОСОБА_2 огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є доказом на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та являється додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 160457 від 03 серпня 2021 року.

Суд, вважає, що оскільки в даному випадку інспектор виявив факт вчинення позивачем порушення вимог ч.1 ст.126 КУпАП, він як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження дійшов вірного висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що як позивач у своєму позові, так і його представник у судовому засіданні, не заперечували факт відмови у пред`явленні посвідчення водія.

Щодо доводів позивача з приводу не роз`яснення йому положень ст. 268 КУпАП, суд не бере їх до уваги, оскільки вони спростовуються його особистим підписом у постанові від 03 серпня 2021 року.

Факт неналежності підпису, позивач та його представник не оскаржували.

Таким чином, твердження позивача про те, що зупинка його транспортного засобу здійснена відповідачем безпідставно, оскільки йому не було надано доказів підстав такої зупинки, суд до уваги не приймає, адже на момент зупинки відповідач не зобов`язаний надавати докази на підтвердження вчинення водієм порушень Правил дорожнього руху.

Слід зазначити, що наявність чи відсутність у діях водія правопорушення, яке було підставою для його зупинення працівником поліції не звільняє його від обов`язку пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17 та від 10.09.2019 року у справі №537/2324/17.

На підставі наведеного, судом встановлено склад та подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, вчиненого ОСОБА_2 , натомість не встановлено підстав, передбачених ст. 247 КУпАП, для закриття справи.

Суд також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч.1 ст. 126 КУпАП.

Аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 03 серпня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При цьому, суд вважає, що інспектор з РПП СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліції Федоренко В.І. / відповідач 1 / є неналежним відповідачем у справі, що є самостійною підставою для відмови у задоволення позову в цій частині.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Згідно ст. 50КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частин1,3 ст. 52КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулися не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним

відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи внутрішніх справ / Національна поліція / розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, за ч. 1 ст.126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень / ч.2 ст.222 КУпАП /.

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Тому, належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень / дій чи бездіяльності / у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 2,8,9,72, 77, 86, 90, 241-246, 250, 257- 258, 262-263,286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора з РПП СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції Федоренка Віталія Івановича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений 16 листопада 2021 року.

Головуючий суддя: