Справа № 160/15364/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Петриківської селищної ради №211-7/УІІІ від 14.07.2021 року в частині відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_2 ;

- зобов`язано Петриківську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.04.2020 року №366 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0 га за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:1135 (вх. №981 від 15.06.2021 року), з урахуванням висновків суду;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Петриківської селищної ради судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

В рішенні суду зазначено, що в позовній заяві позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу та вказано, що точний розмір та розрахунок витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами буде подано протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення за результатами розгляду справи.

16.11.2021 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 , в якій просить:

- визнати причину пропуску строку на подання клопотання про розподіл судових витрат поважною та поновити ОСОБА_1 строк на подання клопотання про розподіл судових витрат;

- стягнути з Петриківської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 18 000,00 (вісімнадцять тисяч) гривень.

В обґрунтування клопотання зазначено, що провадження та розгляд справи здійснювались без присутності позивача, останній не знав про наявність судового рішення. Представник позивача вказує, що у порядку п.4 акту про надані послуги від 15.11.2021 року розмір гонорару за надану правову допомогу становить 18000 грн., з яких 8000 грн. оплачені клієнтом, а 10000 грн. підлягають сплаті у строк не пізніше 30.03.2022 року.

Згідно з частиною третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки судове рішення у справі № 160/15364/21 прийнято в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), розгляд клопотання представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у цій справі, також, здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши клопотання про розподіл судових витрат, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм дає суду підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

До клопотання про розподіл судових витрат додано:

- копію договору про надання правової допомоги від 14.06.2021 року №50/21;

- копію акту про надані послуги за період з 16.06.2021 року по 15.11.2021 року від 15.11.2021 року;

- копію квитанції про сплату гонорару адвоката на суму 8000 грн.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Верховним судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії, визначені в акті приймання-передачі наданих послуг, мали бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.

Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 по справі №814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги.

Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження виконання умов договору про надання правової допомоги від 14.06.2021 року №50/21, представником позивача подано до суду копію акту про надані послуги за період з 16.06.2021 року по 15.11.2021 року від 15.11.2021 року.

Згідно акту про надані послуги встановлено, що адвокатське об`єднання «Легарт», в особі керуючого партнера Москаленка Є.А., надало, а ОСОБА_1 прийняла наступну правову допомогу щодо отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території Петриківської селищної ради:

- складання та надсилання до Петриківської селищної ради адвокатського запиту вих.№05_062021 від 15.06.2021 - 30 хв. - 1000 грн.;

- складання та надсилання до Петриківської селищної ради адвокатського запиту вих.№05-02_072021 від 23.07.2021 - 30 хв. - 1000 грн.;

- складання адміністративного позову ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, сплата судового збору за подання адміністративного позову ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, формування пакету документів за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії для суду та відповідача, подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративного позову ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - 5 год. - 10000 грн.;

- складання інших необхідних процесуальних документів за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: заяви про виправлення описки від 09.09.2021 року, відповіді на відзив від 22.10.2021 року та клопотання про розподіл судових витрат від 15.11.2021 року - 3 год. - 6000 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Суд зазначає, що відшкодуванню судом підлягають послуги лише безпосередньо пов`язані з розглядом адміністративної справи.

Відшкодування витрат на такі послуги як складання та надсилання до Петриківської селищної ради адвокатського запиту вих.№05_062021 від 15.06.2021 - 30 хв. - 1000 грн.; складання та надсилання до Петриківської селищної ради адвокатського запиту вих.№05-02_072021 від 23.07.2021 - 30 хв. - 1000 грн. - не підлягають стягненню з відповідача, оскільки не пов`язані з розглядом адміністративної справи, а надані позивачу адвокатом у межах власної оплатної адвокатської діяльності.

Стосовно послуг: складання адміністративного позову ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, сплата судового збору за подання адміністративного позову ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, формування пакету документів за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії для суду та відповідача, подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративного позову ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - 5 год. - 10000 грн., суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що сплата судового збору за подання адміністративного позову, формування пакету документів за адміністративним позовом, подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративного позову, в силу вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не є окремими видами адвокатської діяльності, а є частиною підготовки позовної заяви та подання її до суду.

Таким чином, такі послуги як складання адміністративного позову, сплата судового збору за подання адміністративного позову, формування пакету документів за адміністративним позовом, подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративного позову не підлягають виокремленню, а є частинами однієї послуги - підготовка позовної заяви.

Оскільки представником позивача в акті про надані послуги від 15.11.2021 року виокремлено вказану послугу у чотири різних послуг з визначенням до сплати за них 10000 грн., суд зазначає, що сума судового збору до відшкодування позивачу має бути зменшена до 2500 грн. (10000 грн. / 4 виокремлені послуги).

Стосовно послуги складання інших необхідних процесуальних документів за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: заяви про виправлення описки від 09.09.2021 року, відповіді на відзив від 22.10.2021 року та клопотання про розподіл судових витрат від 15.11.2021 року - 3 год. - 6000 грн., суд зазначає наступне.

Представником позивача було подано заяву про виправлення описки від 09.09.2021 року, в якій просив викласти пункти 2 та 3 прохальної частини позовної заяви в уточненій редакції. При цьому вказану описку було допущено самим адвокатом при підготовці позовної заяви.

Отже, вказана заява про виправлення описки від 09.09.2021 року є усуненням допущених адвокатом помилок при підготовці позовної заяви, а тому відповідач не може нести відповідальність у вигляді відшкодування витрат на правову допомогу в цій частині, оскільки витрачений адвокатом час на вказану послугу допущений самим адвокатом з його вини.

Суд зазначає про необґрунтованість витраченого часу на складання відповіді на відзив від 22.10.2021 року та клопотання про розподіл судових витрат від 15.11.2021 року, оскільки відповідь на відзив складена на 2 арк. та дублює зміст позовної заяви. Так само і клопотання про розподіл судових витрат дублює зміст акту про надані послуги від 15.11.2021 року.

Отже, обґрунтованою сумою витрат за надані послуги є 1000 грн.

Наданими до суду документами, представником позивача доведені понесені витрати та сплату коштів за надання правничої допомоги у межах адміністративної справи 160/15364/21 лише у розмірі 3500 грн.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії використовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, суд виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), №34884/97).

Судом встановлено, що визначені адвокатом дії в акті про надані послуги від 15.11.2021 року, є частково доведеними та підлягають частковому задоволенню судом у загальному розмірі на суму 3500 грн.

Вказана сума у розмірі 3500 грн. є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у вказаній справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про розподіл судових витрат.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст. ст. 139, 241, 252, 292, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Петриківської селищної ради (пр-т. Петра Калнишевської, б. 69, смт. Петриківка, Дніпровський район, Дніпропетровської області, 51800, ) сплачені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова