Справа № 520/20133/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 листопада 2021 року № 520/20133/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Кухар М.Д.

при секретареві судового засідання - Койдан Ю.О.,

за участю:

представника позивача - Гришенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради - звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд: скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 66704207 від 06.09.2021.

В обґрунтування вимог заявленого позову позивач зазначає, що винесена державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору ВП №66704207 від 06.09.2021, безпідставна, оскільки необхідності в організації з проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення не було.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року відкрито провадження по справі. Запропоновано відповідачу у строк до 18.11.2021 року подати відзив та всі докази на підтвердження висловлених аргументів, інші докази, стосовно заявлених позовних вимог. Витребувано у відповідача у термін до 18.11.2021 завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 66704207.

Відповідачем відзиву на позов не надано, станом на призначену дату розгляду справи відзиву на позовну заяву судом не отримано.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи заявленого позову з підстав, викладених у ньому та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.09.2021 на адресу Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради надійшли постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 66704207 від 06.09.2021 та постанова про стягнення виконавчого збору ВП №66704207 від 06.09.2021 за виконавчим листом № 520/15304/2020 від 02.09.2021 виданого Харківським окружним адміністративним судом.

Судом встановлено, що Харківським окружним адміністративним судом було винесено рішення по справі № 520/15304/2020 щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради взяти на облік та видати довідку внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року по справі № 520/15304/2020 залишено без змін.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року по справі № 520/15304/2020 позивачем на адресу, яка була зазначена в позовній заяві, ОСОБА_1 направлено запрошення для отримання довідки внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_1 (лист від 16.06.2021 № 06- 5782 та повторне запрошення від 20.09.2021 № 290/0/872-21).

Після особистого звернення ОСОБА_1 та надання необхідного пакету документів позивачем було видано нову довідку від 21.09.2021 № 6343-3 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та довідку від 21.09.2021 № 6343-6 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з чим, листом від 21.09.2021 № 7808/0/871-21 Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради надало до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) пояснення та докази добровільного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року.

Тому позивач вважає, що ним були вжиті всі необхідні заходи з виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року.

Отже, зазначені обставини зумовили позивача звернутись з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі по тексту - Закон України №1404-VІІІ).

Приписами частини першої статті 5 Закону України №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону України №1404-VIII примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частині першій та пятій статті 26 Закону України №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

З системного аналізу викладеного вбачається, що примусове виконання рішення розпочинається з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому вже під час відкриття виконавчого провадження визначається виконавчий збір.Відповідно до частини першої статті 27 Закону України №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Положеннями вказаної статті (частина 5) визначено виключний перелік підстав, за яких виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Приписами частини четвертої статті 27 Закону України №1404-VIII встановлено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Проаналізувавши положення статей 26,27 Закону України №1404-VIII в аспекті спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, разом з якою, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний прийняти постанову про стягнення виконавчого збору.

У Законі України №1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина 5 статті 27), а також умову, за якої виконавчий збір не підлягає стягненню (якщо відсутні визначені законом підстави для звільнення від його сплати).

В останньому випадку йдеться про частину дев`яту статті 27 Закону України №1404-VIII за якою виконавчий збір не стягується, якщо рішення виконано до того, як відкрито виконавче провадження (відповідно розпочато примусове виконання рішення).

Питання про закінчення виконавчого провадження, та, відповідно, про стягнення виконавчого збору (постанова про стягнення якого є окремим виконавчим документом), державний виконавець вирішує під час виконавчого провадження, якщо з`ясує, що для цього є відповідні підстави.

З огляду на правове регулювання спірних відносин, з яких виник цей спір, на дату відкриття виконавчого провадження у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за вказаним виконавчим документом.

Таким чином, стягнення з боржника виконавчого збору під час відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постановах від 23.01.2019 (справа №703/1086/17) та від 13.02.2019 (справа №295/13991/16-а), висновки якого, у силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України,суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вже зазначалось судом, відповідно до пункту 9 статті 27 Закону України №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону України №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі №520/15304/2020 добровільно виконано Управлінням соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, проте після відкриття виконавчого провадження.

Так, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі №520/15304/2020 виконано відповідачем 21.09.2021, виконавче провадження відкрито державним виконавцем 06.09.2021, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.09.2021 у межах виконавчого провадження №66704207, яка отримана позивачем 20.09.2021.

З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 06.09.2021 за виконавчим провадженням №66704207, оскільки рішення суду виконано добровільно позивачем після прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, у зв`язку з чим адміністративних позов не підлягає задоволенню.

Підстави для застосування положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні.

Керуючись статтями 90, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 260-263, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 листопада 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.