Справа № 460/9959/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2021 року м. Рівне №460/9959/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАКЕМ"
доГоловного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАКЕМ" (далі по тексту позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту відповідач №1), Державної податкової служби України (далі по тексту відповідач №2), в якому позивач просить суд визнати:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м.Києві про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №119782 від 06.04.2021;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м.Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРМАКЕМ" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

В обґрунтування позовних вимог, представник ТОВ "ФАРМАКЕМ" зазначив, 18.03.2021 ГУ ДПС у м.Києві було прийнято рішення про відповідність позивача - платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризикованості платника податків. У зв`язку з цим, позивач подав до податкового органу пакет документів, що необхідні для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Однак, за результатами розгляду поданих позивачем документів відповідачем знову прийнято рішення від 06.04.2021 №119782 про відповідність позивача - платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (пункт 8). Поряд з цим, позивач зауважує, що надав усі необхідні документи на підтвердження законності та реальності ведення своєї господарської діяльності, а прийняті відповідачем рішення є необґрунтованими, безпідставними, не містить конкретних об`єктивних фактів, на підставі яких їх ухвалено, а тому є протиправними. За таких обставин, позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 20.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити ти в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Головним управління ДПС у м.Києві подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого щодо задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень, представник зазначив, у зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", виникла підстава для приведення у відповідність переліку ризикових платників податків у журналі ризикових платників податків ІТС "Податковий блок" та відповідно прийняття оскаржуваного рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку. Повідомлено, що позивач не надав документи, необхідні для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, а отже, на думку відповідача, позивачем не спростовано податкової інформації, наявної у податкового органу. Відтак, представник зазначив, що податковим органом встановлено відсутність інформації щодо наявності у позивача в розпорядженні резервуарів, ємностей чи інших об`єктів, що використовуються для зберігання розчинника органічного універсального «Роухім». Зазначив, що оскаржувані рішення про відповідність позивача - платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (пункт 8) є правомірним та обґрунтованим. Крім того, стверджував, що рішення Комісії про віднесення платника податків до переліку таких платників податків, які відповідають критеріям ризиковості без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань не порушує права та інтереси позивача. З огляду на наведене, просив у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «ФАРМАКЕМ» зареєстроване як юридична особа, основним видом економічної діяльності якого за КВЕД: 46.75 є «Оптова торгівля хімічними продуктами».

Другорядними напрямами діяльності за КВЕД:

46.37 Оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами

46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками

46.45 Оптова торгівля парфумними та косметичними товарами

46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям

46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням

20.42 Виробництво парфумних і косметичних засобів

20.53 Виробництво ефірних олій

21.10 Виробництво основних фармацевтичних продуктів

21.20 Виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів

46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин

46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами

46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля

47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах

52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна

77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів

77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів

82.11 Надання комбінованих офісних адміністративних послуг

18.03.2020 відповідачем №1 прийнято рішення №99240 про відповідність ТОВ "ФАРМАКЕМ" критеріям ризиковості. Підставою вказаного рішення зазначено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

У зв`язку з цим, позивач 26.03.2021 надіслав до податкового органу повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку.

06.04.2021, після отримання від платника податку інформації та копій відповідних документів, Комісією регіонального рівня прийнято рішення №119782 про відповідність ТОВ "ФАРМАКЕМ" критеріям ризиковості платника податку.

Підставою даного рішення зазначено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Податкова інформація: використовуючи баз даних ДПС України, надані пояснення та копії документів, проведено аналіз ТОВ "ФАРМАКЕМ", в процесі якого встановлено відсутність інформації щодо наявності в розпорядження підприємства резервуарів, ємностей та інших об`єктів, що використовуються для зберігання розчинника органічного універсального «Роухім». Крім того, ПК (ліміт) сформовано від СГ, що здійснює ризикову діяльність, а саме ТОВ «Рівне-Етил»

Вважаючи рішення відповідача №119782 протиправним та необґрунтованим, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд керується наступним.

Відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 Податкового кодексу України (далі ПК України) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу (п.200-1.2 ст.200-1 ПК України).

Відповідно до абз.1 п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком №1165, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 (далі Порядок №1165).

Згідно з п.3 Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Положеннями п.6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Як вже зазначалася судом раніше, 06.04.2021 Комісією щодо ТОВ "ФАРМАКЕМ" прийнято рішення №119782 про відповідність такого платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до п.6 Порядку №1165 Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Додатком 4 до Порядку №1165 затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з вказаним додатком до Порядку №1165 рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить формулювання рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Як свідчать матеріали справи, спірне рішення про відповідність позивача, як платника податку на додану вартість, критеріям ризиковості платника прийнято з підстав відповідності п.8 критеріям ризиковості платника податку.

Так, пунктом 8 критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість визначено: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація стала відома податковому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

При цьому, суд зауважує, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Натомість, зміст оскаржуваних рішень податкового органу свідчить, що останні не містять розшифровки, яка конкретна податкова інформація слугувала підставою для віднесення товариства до переліку ризикових платників податку та в чому вона полягає.

Згідно з пунктами 40, 42, 43, 44, 45, 46 Порядку № 1165 засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду. Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації засобами інформаційних систем ДПС. Матеріали засідання комісії контролюючого органу зберігаються десять років. Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні). Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу. У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, в оскаржуваному рішенні Комісією не зазначено конкретної податкової інформації, що стала підставою для віднесення товариства до переліку ризикових платників податку, ні чіткого переліку документів, які позивачу слід надати податковому органу на спростування такої інформації, ні періоду, за який у податкового органу виникли сумніви щодо реальності здійснення позивачем господарської діяльності.

Матеріали справи свідчать, що позивачем до пояснень податковому органу надано ряд первинних документів на підтвердження реальності господарської діяльності, наявності необхідного обладнання та його забезпечення. Крім того, надано лист-пояснення, разом з копіями договорів та первинних документів на підтвердження реальності господарської діяльності щодо придбання та продажу позивачем розчинника органічного «роухім».

Поряд з цим, результатів проведеної перевірки поданих платником податку копій документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в них, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) відповідачем суду не повідомлено та матеріали справи не містять.

Не надано відповідачем суду і податкової інформації, визначеної у п.8 Порядку №1165, на підставі якої прийняті рішення про відповідність ТОВ "ФАРМАКЕМ" критеріям ризиковості платника податку. Натомість, долучені позивачем до позовної заяви первинні документи спростовують твердження відповідача про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.

Варто зауважити, що в оскаржуваному рішенні зазначено наступну податкову інформацію: використовуючи баз даних ДПС України, надані пояснення та копії документів, проведено аналіз ТОВ "ФАРМАКЕМ", в процесі якого встановлено відсутність інформації щодо наявності в розпорядженні підприємства резервуарів, ємностей та інших об`єктів, що використовуються для зберігання розчинника органічного універсального «Роухім». Крім того, ПК (ліміт) сформовано від СГ, що здійснює ризикову діяльність, а саме ТОВ «Рівне-Етил».

В свою чергу, в позовній заяві позивач зазначає, що з листопада 2020 року товариство працює з виробниками продукції та має потенційних клієнтів, свою діяльності здійснює по системі «від виробника до покупця» у зв`язку з чим не має великих товарних залишків. Зберігання залишків за необхідності здійснюється на умовах відповідального зберігання.

На підтвердження вищезазначених обставин, позивач надав до суду копії:

- договору поставки розчинника органічного універсального «РОУХІМ» №18/01/2021 від 18.01.2021, відповідно до умов якого ТОВ «РІВНЕ-ЕТИЛ» зобов`язалось постачати позивачу вищезазначений товар (а.с. 15-16);

- договору поставки №18-01/2021 від 18.01.2021 відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання поставити ТОВ «БЛАНІДАС» товар згідно специфікації (а.с. 19-20);

- додатків до договору №18-01/2021 від 18.01.2021 специфікація №1, відповідно до якого визначено найменування товару - розчинник органічний універсальний «РОУХІМ» (а.с.25);

- договору про надання послуг з перевезення вантажу №1 від 18.01.2021, згідно з умовами якого ПП «ТРАНС ЕНЕРДЖІ» зобов`язалось надати послуги позивачу з перевезення вантажу згідно заявки (а.с. 17-18);

- договору-заявки на перевезення вантажу - розчинника органічного універсального «РОУХІМ» №1 від 18.01.2021, №2,3 від 20.01.2021 (а.с.26-28)

- видаткових накладних ТОВ «ФАРМАКЕМ» №15 від 20.01.2021, №16,17 від 21.01.2021 (а.с.32-34);

- видаткових накладних ТОВ «Рівне-Етил» №3 від 19.01.2021 №4,5 від 21.01.2021, №16,17 від 21.01.2021 (а.с.35-37);

- товарно-транспортних накладних №15 від 20.01.2021, №16,17 від 21.01.2021 (а.с.38-40);

- платіжних доручень №2097, 2084, 2083, 2080, 2078 (а.с.41-45);

- рахунків-фактур №СФ-0000023 від 20.01.2021, №СФ-0000027 від 21.01.2021, №СФ-0000028 від 22.01.2021 (а.с.46-48);

- акти здачі-прийняття робіт №ОУ-0000028, №ОУ-0000027, №ОУ-0000023 (а.с.49-51).

При цьому суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази того, що контролюючий орган досліджував обставини господарської діяльності позивача станом на момент прийняття оскаржуваного рішення.

Крім того у ході розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів, які досліджувалися в ході засідання комісії, як і не надано суду належних та допустимих доказів, які б слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення та були покладені в основу його прийняття.

Також, контролюючий орган, після отримання від позивача повідомлення з доданими документами, жодних запитів щодо недостатності документів, або їх невідповідності чинному законодавству України для прийняття рішення в рамках розглядуваних пояснень на адресу позивача не надіслав. Також, в оскаржуваному рішення не надано жодної оцінки поданим документам позивача.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржуване рішення не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платників податку, як і не містить доказів наявності податкової інформації, що свідчила б про наявність ознак здійснення позивачем ризикових операцій, з посиланнями на відповідні документи. Отже, відповідачем жодним чином не доведено існування будь-яких підстав для застосування до позивача п. 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням його до переліку ризикових суб`єктів господарювання. Доказів зворотного відповідачем не надано, судом не встановлено і матеріали справи не містять.

За наведених обставин в їх сукупності суд дійшов висновку, що рішення від 06.04.2021 №119782 про відповідність позивача - платника податку на додану вартість критеріям ризиковості не відповідають визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Окрім того, приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Таким чином, належним і ефективним способом захисту порушеного права ТОВ "Рівотекс" є саме зобов`язання комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Рівненській області виключити його з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податків, з урахуванням того, що судом встановлено протиправність оспорюваних рішень про віднесення позивача до цього переліку.

Саме зобов`язання виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений. Відтак вказане рішення неможливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскарженого рішення, яке було предметом судового контролю у межах цієї справи.

При цьому, суд наголошує, що за змістом ч.2 ст.55 Конституції України, якою кожному гарантовано право самостійно визначати, які рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади підлягають оскарженню в суді і кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних дій, що узгоджується із вищенаведеним рішенням Конституційного Суду України, зміст якого не забороняє звернення до суду з позовами про оскарження актів індивідуальної дії, що, у даному випадку, і є предметом цього спору.

Право на оскарження в судовому порядку Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм п.6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку № 1165), а саме: "Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку".

Враховуючи встановлені у ході судового розгляду справи обставини та проаналізовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішень про внесення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, Головне управління ДПС у м.Києві діяло всупереч Конституції України та чинному законодавству України.

Тому, суд вважає, що порушені права позивача належить захистити як шляхом визнання протиправними та скасування спірного рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, так і шляхом зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Суд зауважує, що рішення суду повинно бути не тільки законним та обґрунтованим, а ще й ефективним щодо захисту порушених прав, свобод та інтересів.

Відтак, покладання в даному випадку на відповідача обов`язку виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають Критеріям ризиковості платника податку, не вважатиметься втручанням у дискреційні повноваження податкового органу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, а саме: правомірності прийняття рішення від 06.04.2021 №119782 (обставин того, що воно прийняте обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядком № 1165 підстав).

Натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Висновки аналогічного змісту у подібних правовідносинах викладені Верховним Судом у постанові від 16.12.2020 у справі №340/474/20.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 2270,00 грн., сплачений згідно з квитанцією від 06.07.2021 №14 (а.с.7).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАКЕМ" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м.Києві про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №119782 від 06.04.2021

Зобов`язати Головне управління ДПС у м.Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРМАКЕМ" з переліку платників податків, що відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАКЕМ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 листопада 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРМАКЕМ" (вул.Словацького, буд.4/6,м.Рівне,33028, )

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19,м. Київ,04116, )

Відповідач: Державна податкова служба України (Львівська пл., 8, м.Київ, 04053, )

Суддя В.В. Щербаков