Справа № 280/1798/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/1798/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАК-АВТОТРАНС»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року (головуючий суддя Семененко М.О.)

у справі № 280/1798/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАК-АВТОТРАНС»

до Державної служби України з безпеки на транспорті, Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАК-АВТОТРАНС» звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02 лютого 2021 року №225401, яка винесена відносно ТОВ «СМАК-АВТОТРАНС»;

- визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02 лютого 2021 року №225402, яка винесена відносно ТОВ «СМАК-АВТОТРАНС».

Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновків відповідача про порушення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Відповідачем не враховано, що позивач перевозив сипучий вантаж, який не є сталим під час руху в транспортному засобі та може змінювати розподіл навантажень на осі транспортного засобу у русі та/або під час гальмування. Крім цього, позивач вказував, що у разі виявлення порушень встановлених законодавством габаритно-вагових норм підлягає стягненню плата за проїзд, яка відповідачем не вимагалась, подальший рух транспортного засобу не заборонявся. Також позивач зазначав, що оскаржувані постанови винесені без повідомлення позивача, внаслідок чого його було позбавлено можливості надати відповідні пояснення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд визнав правомірним застосування до позивача штрафних санкцій з огляду на підтверджені матеріалами справи факти перевищення позивачем вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху, а саме: нормативно-допустимого навантаження при перевезенні вантажу на одиничну вісь та здвоєну осі без відповідного дозволу. При цьому суд відхилив посилання позивача на специфіку вантажу, що перевозився, - сипучий вантаж (горох, кукурудза), маса якого під час руху є несталою в різних точках автомобіля, оскільки наказом Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.2014 №363 саме на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу. Також суд встановив, що позивача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скаржник наполягає на тому, що відсутність Методики, що розповсюджується на транспортні засоби з сипучим, рідкими або іншим вантажем, що змінює розподіл навантажень на всі транспортні засоби в русі, свідчить про недостовірність та неточність показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу. Також позивач вважає помилковим висновок суду першої інстанції про застосування відповідальності у вигляді адміністративно-господарської санкції у разі виявлення факту перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів, зазначає, що в такому випадку має бути застосована відповідальність у вигляді нарахування посадовою особою Укртрансбезпеки плати за проїзд, визначеної п п.31-1 Порядку № 879. Позиція позивача полягає в тому, що оскільки видача дозволу на перевезення подільних вантажів з перевищенням габаритно-вагових норм не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф за відсутність такого дозволу, отже в діях позивача відсутній склад правопорушення, відповідальність за яке встановлена абз.15 та 16 ч.1 ст.60 Закону № 2344-ІІІ.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 14.01.2021 посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у пункті габаритно-вагового контролю - Запорізька область, 129 км + 603 м, а/д Н-30 здійснено перевірку транспортного засобу марки МАЗ, модель 533605, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп (напівпричіп) марки МАЗ, модель 837810-042, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: проведено габаритно-ваговий контроль вказаного транспортного засобу.

За результатами габаритно-вагового контролю складено акт №031993 від 14.01.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано, що проведено перевірку вищевказаного транспортного засобу та причіпу (напівпричіп), суб`єкт що перевіряється ТОВ «СМАК-АВТОТРАНС», водій ОСОБА_1 , найменування вантажу горох врожаю 2020 року, фактична маса 39,40 т (нормативно допустима 40,00 т), осьові навантаження 7,40/12/12,35/7,65 (при нормативно допустимих 11/11/11/11).

Результати габаритно-вагового контролю відображені у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.01.2021 №038993.

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.01.2021 №260070, в якому зафіксовані виявлені під час перевірки порушення, а саме: «порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, перевищення становить 12,27 %» (а.с. 63).

За встановленим фактом перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, а саме: фактичного навантаження на другу та третю одиничну вісь транспортного засобу 12 т та 12,35 т, відповідно, при нормативно допустимому 11 т на кожну вісь, Придніпровським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки стосовно суб`єкта господарювання ТОВ «СМАК-АВТОТРАНС» винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.02.2021 №225401, якою на підставі абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Також 14.01.2021 посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у пункті габаритно-вагового контролю - Запорізька область, 129 км + 603 м, а/д Н-30 здійснено перевірку транспортного засобу марки КАМАЗ, модель 53212, реєстраційний номер АР9963В1, причіп (напівпричіп) марки СЗАП, модель 8352, реєстраційний номер АР102ОХР, а саме: проведено габаритно-ваговий контроль вказаного транспортного засобу.

За результатами габаритно-вагового контролю складено акт №031994 від 14.01.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано, що проведено перевірку вищевказаного транспортного засобу та причіпу (напівпричіп), суб`єкт що перевіряється ТОВ «СМАК-АВТОТРАНС», водій ОСОБА_2 , кукурудза врожаю 2020 року, фактична маса 39,35 т (нормативно допустима 40 т), осьові навантаження 3,50/20,80(9,95+10,85)/6,95/3,10 (при нормативно допустимих 11/16/11/11.

Результати габаритно-вагового контролю відображені у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.01.2021 №638994.

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.01.2021 №260074, в якому зафіксовані виявлені під час перевірки порушення, а саме: «порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 16 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, перевищення становить 30 %» (а.с. 70).

За встановленим фактом перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, а саме: фактичного навантаження на здвоєну ось транспортного засобу 20,8 т, при нормативно допустимому 16 т, Придніпровським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки стосовно суб`єкта господарювання ТОВ «СМАК-АВТОТРАНС» винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.02.2021 №225402, якою на підставі абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Судом також встановлено, матеріалами справи підтверджено, що зважування транспортних засобів здійснено на приладі автоматичному для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-АS2-PWIA, який має свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 16.11.2020. У вказаному свідоцтві міститься інформація, що діапазон зважування: mах - 30000 кг, min - 500 кг. Згідно з талонами зважування від 14.01.2021 зважування транспортних засобів відбувалося окремо по осям в межах діапазону зважування.

Не погодившись з правомірністю означених постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, зазначає таке.

Відповідно до абз.15, абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в редакції на час виникнення спірних правовідносин за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1, 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.1, 4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» в редакції на час виникнення спірних правовідносин автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Виходячи з аналізу наведених правових норм в їх сукупності, суд погоджується з позивачем, що у випадку перевищення вагових параметрів подільного вантажу перевезення такого вантажу не допускається.

Разом з тим, за твердженням позивача, оскільки чиним законодавством взагалі не передбачено можливості отримання дозволу на перевезення подільного вантажу, який перевищує встановленні вагові нормативи, це взагалі виключає застосування штрафних санкцій на підставі частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки штрафні санкції застосовуються саме за перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без відповідного дозволу.

З приводу такої позиції позивача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Оскільки рух транспортних засобів з перевищенням встановлених вагових норм, у разі перевезення подільних вантажів, автомобільними дорогами забороняється, то, відповідно, відсутня і можливість отримання дозволу на перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених вагових норм.

Таким чином, за наявності порушення при перевезенні подільного вантажу (перевищення вагових норм), що мало місце у спірному випадку, позивач взагалі не мав і не міг набути права (отримати дозвіл) перевозити такий вантаж автомобільними дорогами.

Але, вказані обставини не можуть свідчити про неправомірність застосування до позивача штрафних санкцій на підставі абз. 15 та абз. 16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Так, положення абз. 15 та абз. 16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», на підставі якого позивача притягнуто до відповідальності, передбачають такі кваліфікуючи ознаки правопорушення як: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% та перевезення такого вантажу без відповідного дозволу; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% та перевезення такого вантажу без відповідного дозволу.

Отже, сам факт перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм є підставою для застосування штрафних санкцій, за умови відсутності дозволу на таке перевезення, оскільки, як зазначено вище, законодавством передбачена у певних випадках можливість перевезення вантажу, з перевищенням встановлених вагових норм, за наявності відповідного дозволу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність вищенаведених аргументів позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим посилання позивача на висновки Верховного Суду у справі №814/1460/16 (постанова від 29.01.2020), оскільки вказаним судовим рішенням не було вирішено спір по суті щодо правомірності застосування адміністративно-господарських санкцій до авто перевізника, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Іншою підставою для скасування рішення суду позивачем в апеляційній скарзі визначено те, що відсутність Методики, що розповсюджується на транспорті засоби з сипучим, рідким або іншим вантажем, що змінює розподіл навантажень на всі транспортні засоби в русі, свідчить про недостовірність та неточність показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу.

З приводу таких аргументів суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що за правового регулювання спірних правовідносин відсутність на теперішній час Методики зважування (вимірювання) подільного (сипучого) вантажу не є підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03.07.2019 (справа №819/1381/16).

Відповідно до статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Цей Порядок, як в ньому зазначено, визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Тобто вказаний Порядок розповсюджується, зокрема, на великовагові транспортні засоби незалежно від специфіки вантажу, що такими транспортними засобами перевозиться.

Відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.2014 №363, саме на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.

Пунктом 12.5 цих Правил передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Отже, суд першої інстанції правильно зазначив, що водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу великоваговим (великогабаритним) автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та використовувати в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Виходячи з вищенаведеного, є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваних постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.02.2021 №225401, №225402.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАК-АВТОТРАНС» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 280/1798/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко