Справа № 540/1622/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 р.м. ОдесаСправа № 540/1622/19

Категорія: 112010200 Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

Місце ухвалення: м. Херсон

Дата складання повного тексту: 20.09.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Сузанській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

17 серпня 2021 року Херсонським окружним адміністративним судом була постановлена окрема ухвала за заявою представника позивача, яка подана в порядку ст. 383 КАС України, вимоги задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в Херсонській області щодо невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі №540/1622/19 в частині прийняття рішення про поновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, не виплати заборгованості пенсії на рахунок позивача, відкритий в банківській установі.

Зобов`язано ГУПФ України в Херсонській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі №540/1622/19.

Копію ухвали направлено ГУПФ України в Херсонській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та зобов`язати повідомити у місячний строк про виконання окремої ухвали суду.

05 липня 2021 року до суду надійшло клопотання/заява представника позивача від 04 липня 2021 року з проханням накласти штраф у сумі сорока розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на начальника ГУПФ України в Херсонській області ОСОБА_2 за невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі та встановити новий строк 7 днів для подання звіту про виконання зазначеної постанови.

Заява була розглянута в порядку ст. 382 КАС України та ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2021 року задоволена частково.

Встановлено ГУПФ України в Херсонській області новий строк для подання до суду звіту про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі №540/1622/19 протягом двох місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

При поданні обох клопотань (заяв) представником позивача не було заявлено вимог про стягнення з відповідача будь-яких судових витрат.

18 серпня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про визнання поважними причини неподання доказів щодо розміру понесених судових витрат ОСОБА_1 та вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті клопотання/заяви представника позивача від 05 липня 2021 року.

25 серпня 2020 року представник позивача надав суду акт №8 від 19 серпня 2021 року, складений замовником ОСОБА_1 та виконавцем ФОП ОСОБА_3 , про те, що виконавець передав, а замовник прийняв наступні послуги вартістю 20 500 грн., а саме: ознайомлення з судовою практикою по аналогічним справам, розроблення та погодження з замовником стратегії захисту прав замовника 10 000 грн., складання процесуального документа по справі (5 шт.) 7 500 грн., підготовка та участь у судовому засіданні 3 000 грн.

31 серпня 2021 року представник позивача надав суду акт №9 від 28 серпня 2021 року, складений замовником ОСОБА_1 та виконавцем ФОП ОСОБА_3 , з якого вбачається що виконавець передав, а замовник прийняв послуги на загальну суму 19 000 грн., в тому числі ознайомлення з судовою практикою по аналогічним справам, розроблення та погодження з замовником стратегії захисту прав замовника 10 000 грн., складання процесуального документа по справі (4 шт.) 6 000 грн., підготовка та участь у судовому засіданні 3 000 грн.

Отже, представник позивача заявляє про наявність судових витрат у вигляді оплати професійної правничої допомоги, які він понесе внаслідок розгляду заяв в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України у даній судовій справі та просить всі судові витрати відшкодувати шляхом стягнення з ГУПФ України в Херсонській області, яке виступає відповідачем у справі.

Копій платіжних документів про оплату юридичних послуг не надано.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року в зв`язку з тим, що вона постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що виходячи із приписів ст. 59 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, практики ЄСПЛ, ст. 134 КАС України, у суду першої інстанції були всі підстави вважати, що витрати позивача, в т.ч. і які позивач повинен сплатити в подальшому, на професійну правничу допомогу належним чином підтверджені актами №№8, 9, співмірні із складністю справи, наданими обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, а тому підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

У відзиві ГУПФ України в Херсонській області на апеляційну скаргу вказується, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що витрати, які поніс позивач внаслідок укладення договору правової допомоги з фізичною особою-підприємцем, не входять в поняття витрат на професійну правничу допомогу, які визначені КАС України, тому ці витрати не відшкодовуються за рахунок суб`єкта владних повноважень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що витрати, які поніс або понесе позивач внаслідок укладення договору правової допомоги з фізичною особою-підприємцем, не входять в поняття витрат на професійну правничу допомогу, які визначені КАС України, тому ці витрати не відшкодовуються за рахунок суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч.5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно ч.6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

За правилами ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Разом з тим, дослідивши вищенаведені документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять документів, що свідчать про оплату юридичних послуг.

Отже, витрати на правничу допомогу документально не підтверджені та не доведені, що є окремою достатньою підставою для відмови компенсації витрат на правничу допомогу.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.