Справа № 420/17346/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст 262 КАС України) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в якому позивач просить:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування серпня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 77 567 гривень 10 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 27.08.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3970 гривень 75 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3970 гривень 75 копійок за період з 01.03.2018 року по 27.08.2019 року включно в сумі 70 862 гривні 22 копійки, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум;

В обґрунтування позовних вимог позивачем наголошується, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 р. у справі №420/159/20 визнано право позивача на отримання індексації грошового забезпечення та зобов`язано нарахувати та виплатити таку індексацію.

Разом з цим, виконуючи вказане рішення, відповідач невірно визначив базовий місяць для такого розрахунку, що мало наслідком здійснення невірного розрахунку індексації.

З посиланням на практику Верховного Суду та норми національного законодавства, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Процесуальні дії
Ухвалою суду від 27.09.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала про відкриття провадження по справі та позов з додатками направлені на електронну адресу Військової частини НОМЕР_1 20.10.2021р.

Повідомленням, що надійшло на поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджено доставлення документів відповідачу.

Ухвалою суду встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Строк для подання відзиву сплив 04.11.2021 року.

Станом на 25.11.2021 року Відповідач відзив на адміністративний позов не надав

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 року по справі №420/159/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року без змін.

Предметом розгляду вказаної справи було:

визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 в частині не виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року;

стягнення з ВЧ НОМЕР_1 на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця в сумі 85811,33 грн. з урахуванням відрахувань;

визнання протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 в частині виплати не у повному розмірі індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 березня 2018 року по 27 серпня 2019 року;

стягнення з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 27 серпня 2019 року включно з урахуванням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 березня 2003 №1078 в сумі 67209,39 грн. з урахуванням відрахувань;

визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо не проведення 27 серпня 2019 року із позивачем остаточного розрахунку при виключенні зі списків особового складу військової частини;

зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01 грудня 2015 року по 27 серпня 2019 року;

стягнення із військової частина НОМЕР_1 на користь позивача середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку за період із 28 серпня 2019 року по день фактичного розрахунку з розрахунку 504,83 грн. за календарний день.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 року по справі №420/159/20 встановлено:

«При цьому суд приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на адміністративний позов, що позивачу згідно розрахунково-платіжній відомості № 422 була виплачена індексація: базовий місяць серпень 2015 року в сумі 31 гривня 69 копійок та фіксована індексація - в сумі 211 гривень 88 копійок, а відтак позовній вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року та стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця з урахуванням відрахувань задоволенню не підлягають…
Враховуючи, що з квітня 2018 року по жовтень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, оскільки індекс споживчих цін у листопаді 2018 року складав 103,7, а отже індексації грошове забезпечення позивача підлягало в наступному місяці, тобто у грудні 2018 року, суд дійшов висновку, що підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 відсутні…
Зважаючи на встановлені за період з грудня 2018 року по серпень 2019 року (включно) індекси споживчих цін, оскільки індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, враховуючи, що відповідачем було здійснено виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з грудня 2018 року по серпень 2019 року у вищевказаних розмірах, які відповідачем розраховані вірно, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 в частині виплати не у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 27.08.2019 року та стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 27.08.2019 року включно з урахуванням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.03.2003 №1078 в сумі 67209,39 грн. з урахуванням відрахувань…»
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Як встановлено судом із ухвали від 08.09.2021 року, яка набрала законної сили, Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі №420/159/20 набрало законної сили 20.01.2021р.

08 лютого 2021 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №420/159/20 .

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою Василем Ігоровичем, від 13.07.2021р. при примусовому виконанні виконавчого листа №420/159/20, виданого 08 лютого 2021 року, постановлено закінчити виконавче провадження, у зв`язку з виконанням боржником вимог виконавчого документа.

Відтак, на час розгляду справи, наявна постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, яка не скасована в судовому порядку.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а та від 21 листопада 2019 року у справі № 802/1933/18-а.

Підсумовуючи вище наведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.

Правовий висновок, який застосовано судом при розгляді даної справи, в силу ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст 242 КАС України, викладено у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 року по справі №460/418/20.

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від в справі «Антонюк проти України» (заява № 17022/02) зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Також, суд враховує висновок суду по справі №420/159/20:

«…позовній вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року та стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця з урахуванням відрахувань задоволенню не підлягають…
Враховуючи, що з квітня 2018 року по жовтень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, оскільки індекс споживчих цін у листопаді 2018 року складав 103,7, а отже індексації грошове забезпечення позивача підлягало в наступному місяці, тобто у грудні 2018 року, суд дійшов висновку, що підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 відсутні.
При цьому судом встановлено, що згідно листа військової частини НОМЕР_1 (а.с.19-27), позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення:
- у грудні 2018 року - у сумі 71,08 грн.;
- у січні 2019 року - у сумі 71,08 грн.;
- у лютому 2019 року - у сумі 71,08 грн.;
- у березні 2019 року - у сумі 134,47 грн.;
- у квітні 2019 року - у сумі 134,47 грн.;
- у травні 2019 року - у сумі 134,47 грн.;
- у червні 2019 року - у сумі 206,72 грн.;
- у липні 2019 року - у сумі 206,72 грн.;
- у серпні 2019 року - у сумі 206,72 грн…
Також судом у справі №420/159/20 встановлено:

«Зважаючи на встановлені за період з грудня 2018 року по серпень 2019 року (включно) індекси споживчих цін, оскільки індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, враховуючи, що відповідачем було здійснено виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з грудня 2018 року по серпень 2019 року у вищевказаних розмірах, які відповідачем розраховані вірно, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 в частині виплати не у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 27.08.2019 року та стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 27.08.2019 року включно з урахуванням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.03.2003 №1078 в сумі 67209,39 грн. з урахуванням відрахувань».

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Керуючись ст. ст. 2-9, 242-255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення грошових коштів відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 телефон: НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 )

Військова частина НОМЕР_1 (адреса: 67560, Одеська область, Лиманський район, с. Красносілка, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.