Справа № 400/5279/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 400/5279/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТРАНС» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальність "БЄЛ-ТРАНС", в якому просить підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» (), застосованого рішенням ГУ ДПС у Миколаївській області від 08.07.2020 року, яке знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, буд. 5.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що посадовою особою ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» відмовлено фахівцям ГУ ДПС у Миколаївській області в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей (пального), що стало підставою для прийняття керівником ГУ ДПС у Миколаївській області рішення про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «БЄЛ-ТРАНС».

Вказані обставини на думку представника позивача, підтверджують правомірність рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Представником відповідача, у відзиві зазначено, що твердження про відмову директором ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» у знятті залишків товарно-матеріальних цінностей (пального) є безпідставними, акт про відмову на місці не складався та директором не підписувався.

Також у відзиві зазначено, що директором повідомлено посадовим особам ГУ ДПС, що особливість конструкції вищезазначеного об`єкту не передбачає біля паливної цистерни будь-яких пристроїв виведення інформації (цифрове табло, циферблатів та ін.). Витратоміри - лічильники і рівнеміри-лічильники, які знаходяться у вищезазначеному пункті з`єднанні з GPS-трекерами, які надсилають інформацію через мережу Інтернет на монітор комп`ютера уповноваженої особи товариства. Таким чином, працівники ТОВ «БЄЛ- ТРАНС» он-лайн відстежують необхідну інформацію у вищезазначеному пункті заправки.

Окрім цього, представник відповідача вказує, що саме в день перевірки тобто 07 липня 2021 року директор ТОВ «БЄЛ- ТРАНС» ОСОБА_1 надіслав на Viber на номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 - посадова особа ГУ ДПС у Миколаївській області) скрін монітора комп`ютера, де відображено залишки пального в паливній цистерні по вул. Новозаводська. будинок 5, місто Миколаїв. Після отримання вказаної інформації представники ГУ ДПС закінчили перевірку. Будь-яких результатів перевірки та висновків не розповіли.

Разом з тим, представник відповідача стверджує, що представниками ГУ ДПС взагалі не враховано, що директор ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» не мав можливість виконати вимогу про відкриття кришки цистерни у зв`язку з відсутністю доступу до резервуарів, а також відсутність необхідного обладнання та інструменту.

Крім цього, відкриття цистерни, в якій зберігались нафтопродукти без дотримання певних правил є порушенням правил пожежної безпеки і може спричинити негативні наслідки.

За таких обставин, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 19.11.2021 року прийнято до провадження заяву про підтвердження правомірності застосування адміністративного арешту в порядку ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні призначеному на 22.11.2021 року у зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, вирішено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

23.06.2021 року начальником ГУ ДПС у Миколаївській області виданий наказ №1191-П «Про проведення фактичної перевірки», яким наказано провести з 07 липня 2021 року фактичну перевірку ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» (код за ) за місцем здійснення діяльності: вул. Новозаводська, буд. 5, м. Миколаїв, тривалістю 10 діб.

З метою здійснення фактичної перевірки, 07.07.2021 року посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області на підставі наказу №1191-П від 23.06.2021 року та направлень на перевірку від 07.07.2021 року № 1529/14-29-09-02-10 та №1530/14-29-09-02-10 здійснено вихід за адресою вул. Новозаводська, буд. 5, м. Миколаїв, проте уповноваженою особою ТОВ «БЄЛ-ТРАНС».

Також, 07.07.2021 року директору ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» вручено запит про надання документів, в якому зокрема, відповідно до пп.20.1.9 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, вимагається 07.07.2021 року забезпечити, спільно з працівниками контролюючого органу, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (пального), які знаходяться за адресами об`єктів торгівлі та/або зберігання пального.

07.07.2021 року посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області складено акт відмови від зняття залишків (пального) №824/14-29-09-02-12/37136296, в якому вказано, що директор ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» Панов В.С. відмовився забезпечити, спільно з працівниками контролюючого органу зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (пального), які знаходяться за місцем здійснення діяльності: вул. Новозаводська, буд. 5, м. Миколаїв.

Розглянувши звернення та додані до нього матеріали управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Миколаївській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «БЄЛ- ТРАНС» (код за ), на підставі яких були з`ясовані обставини, передбачені Податковим кодексом України: відмова ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» (код за ) забезпечити, спільно з працівниками контролюючого органу, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (пального), про що складено акт відмови від зняття залишків (пального) від 07.07.2021 №827/14-29-09-02-12/37136296, керуючись статтею 94 розділу II Податкового кодексу України, 08.07.2021 року о 16:18 начальником ГУ ДПС у Миколаївській області Прокоф`євим Д. прийнято рішення про застосування повного адміністративного арешту майна платника ТОВ «БЄЛ-ТРАНС», код ЄДРПОУ - 31736296, що перебуває за адресою: вул. Новозаводська, буд. 5, м. Миколаїв.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено нормою п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 77.6 ст. 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

В силу п. п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний допустити посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом із цим, платнику податків надано право не допустити посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки лише у разі непред`явлення ними документів, що передбачені п. 81.1 ст. 81 ПК України (абз. 5 п. 81.1 ст. 81 ПК України).

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абз 6 п. 81.1 ст. 81 ПК України).

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Судом встановлено, що позивачем складено акт № 827/14-29-09-02-12/37136296 від 07.072021 року про відмову від зняття залишків (палива), які знаходяться за місцем здійснення діяльності: вул Новозаводська, буд. 5, м. Миколаїв. У Акті зазначено, що відповідач відмовився забезпечити спільно з працівниками контролюючого органу зняття залишків ТМЦ (пального), які знаходяться за місцем здійснення діяльності: вул. Новозаводська, буд. 5, м. Миколаїв.

На підставі зазначеного акту та звернення управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято рішенням від 08.07.2021 року №14, відповідно до якого, до ТОВ "БЄЛ-ТРАНС" застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 ПК України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.08.2017 за № 948/30816 (далі Порядок № 632).

Пунктом 94.1 ст. 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п. 94.3 ст. 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.5 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Положеннями п. 94.6 ст. 94 ПК України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Аналогічні норми передбачені Порядком № 632 Про затвердження Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків від 14.07.2017 року зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.08.2017 за № 948/30816.

Суд зазначає, що рішенням від 08.07.2021 року про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "БЄЛ-ТРАНС" зобов`язано надіслати його відповідачу з вимогою тимчасово зупинити відчуження майна ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» (код за ).

Аналізуючи наведені вище норм статті 94 ПК України та Порядку № 632 суд дійшов висновку, що арешт майна платника податків може бути застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу, при цьому обґрунтованість такого арешту повинна бути перевірена судом.

Згідно з пунктом 20.1.9 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені статтею 94 ПК України.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.8 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Отже, однією з підстав для застосування арешту майна платника податків є відмова від проведення інвентаризації.

Порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів врегульовано Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення № 879 для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Зі змісту вказаної норми Положення № 879 встановлено, що присутність посадових осіб органу, який оформив вимогу про проведення інвентаризації, не є обов`язковою.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що належною підставою для застосування арешту майна відповідно до підпункту 94.2.8 пункту 94.2 статті 94 ПК України є відмова платника податків взагалі від проведення інвентаризації, а не відмова від її проведення у присутності посадових осіб контролюючого органу.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 року по справі № 820/817/17.

В свою чергу, наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2016 за № 219 «Про затвердження форми Акта інвентаризації обсягів залишку пального та Порядку його заповнення та подання» затверджено Порядок заповнення та подання Акта інвентаризації обсягів залишку пального (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2016 р. за № 377/28507).

Відповідно до п.3 розділу І зазначеного Порядку інвентаризація обсягів залишків пального здійснюється відповідно до Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 року за № 1365/26142 (із змінами), з урахуванням особливостей, визначених пунктом 13 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2008 року за № 805/15496.

Отже, доказом проведення інвентаризації (зняття залишків) пального є акт, складений у відповідності до вимог чинного законодавства у визначеному на підставі розпорядчого акту суб`єкта господарювання складі інвентаризаційної комісії.

З огляду на викладене, необґрунтованими є доводи представника відповідача, щодо того, що ним виконані вимоги стосовно надання даних залишків палива за адресою реалізації шляхом направлення скріну екрану з інформацією про залишки палива на мобільний телефон з використанням месендженра Viber, оскільки зазначений спосіб не відповідає вимогам чинного законодавства.

Також, слід зазначити, що відповідно до доданої до відзиву роздруківки скріну екрану з інформацією про залишки палива, інформація відображена лише щодо одного виду пального - дизельного палива.

Крім того, ані до контролюючого органу ані до суду відповідачем не надано доказів щодо технічних характеристик та конструкцій обладнання, на підтвердження неможливості відкриття цистерн з метою здійснення вимірів, відповідно до положень про інвентаризацію та Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України.

Також, відповідачем не обґрунтовано неможливості забезпечення зняття залишків палива з дотриманням техніки безпеки, про що також зазначено у відзиві.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано вимогу щодо зняття залишків пального ані з участю посадових осіб контролюючого органу, ані самостійно у складі інвентаризаційної комісії, що в свою чергу свідчить про наявність підстав у позивач для застосування заходів впливу шляхом прийняття рішення про застосування повного адміністративного арешту майна відповідача.

Разом з тим, відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Відповідно до пп.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, податковий орган повинен звернутися за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах 96 годин, протягом яких суд може такий арешт підтвердити. Недотримання вищеозначеного строку, який в силу абз.2 п.94.10 ст.94 ПК України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів, а не розсуду суду.

Таким чином, в разі коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту він припиняється в силу закону безвідносно до причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято.

Враховуючи, що на час розгляду справи адміністративний арешт майна платника податків - ТОВ «БЄЛ-ТРАНС», застосований рішенням від 07.08.2021 року, є припиненим, суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом при вирішенні спірних відносин враховано позицію Верховного суд по справам №140/2485/18 в рішенні від 18.11.2019 року, №520/11050/18 в рішенні від 27.08.2019 року, №820/2522/17 в рішенні від 18.04.2019 року.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 78, 90, 242, 245, 255, 283 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТРАНС» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, не перешкоджає його виконанню.

Позивач: Головне управління ДПС у Миколаївській області (, вул. Лягіна, буд. 6, м. Миколаїв, 54001).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТРАНС» (, вул. Отамана Головатого, буд. 65, м. Біляївка, Одеська область, 67600).

Суддя П.П.Марин

.