Справа № 338/943/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 рокуСправа № 338/943/21 пров. № А/857/16451/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - інспектор СРПП ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Гоголь Андрій Богданович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2021 року (суддя Битківський Л.М., смт Богородчани),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі ГУНП) в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову (а.с.38-43), просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.07.2021 серії БАВ № 501108 (далі Постанова) та закрити провадження по справі.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує на безпідставність прийнятої Постанови та порушення працівниками поліції при встановленні дорожнього знаку 3.41 «Контроль» вимог «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР) в частині обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.

Відповідач та третя особа відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач протиправно та невиправдано не дотримався вимог дорожнього знака 3.41 ПДР хоча наявна дорожня обстановка не перешкоджала можливості позивачу зупинити автомобіль перед відповідним знаком.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач керуючи транспортним засобом Мерседес Бенс, реєстраційний номер НОМЕР_1 27.07.2021 о 19:23 год на автодорозі Мукачево-Львів Н-09 км 296+950 м не зупинився на вимогу дорожнього знака 3.41.

На підставі наведеного, інспектором СРПП ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Гоголем А.Б., винесено Постанову, згідно якої ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.7).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Дорожній знак це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються главою 33 ПДР, а їх умовний зовнішній вигляд додатком № 1 до цих Правил.

Згідно пункту 3.41 «Контроль» розділу 3 ПДР «Заборонні знаки» дорожній знак 3.41 «Контроль» передбачає заборону проїзду без зупинки перед контрольними пунктами (пост міліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного зменшення швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.

За змістом пункту 12.10 ПДР додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно.

При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта.

У разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 встановлені з порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Знак 3.29 ПДР передбачає «Обмеження максимальної швидкості». Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку.

Знак 3.31 ПДР «Зона обмеження максимальної швидкості». Забороняється в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знаку.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил зупинки тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем вимог ПДР відповідач подав до суду відеозапис події правопорушення, а позивачем долучено фотокопію як розміщений знак 3.41 ПДР.

З пояснень інспектора Гоголя А.Б. судом першої інстанції встановлено, що на виконання розпорядження оперативного чергового ГУНП про введення плану перехоплення «Сирена» у зв`язку із вчиненням резонансного злочину, 27.07.2021 близько 19:10 год. групою реагування відділення поліції №2 (смт.Богородчани) було виставлено тимчасовий (мобільний) пост Національної поліції на ділянці автодороги Н-09 296 км.+950 м. Зокрема на краю проїзної частини дороги встановлено оперативний транспортний засіб - автомобіль патрульної поліції із ввімкненим проблисковим маячком синього кольору, а також виставлено дорожній знак 3.41 «Контроль». Додаткові знаки 3.29, 3.31 дійсно не виставлялись, оскільки ділянка дороги проглядалась вперед на кілька кілометрів і автомобіль з увімкненим проблисковим маячком виконував функцію попередження водіїв про встановлений пост та зобов`язував відповідно знизити швидкість руху на під`їзді до поста. Проте, позивач, відверто ігноруючи вимогу дорожнього знаку 3.41 ПДР, проїхав встановлений пост і зупинився лише на вимогу поліцейського, яка була подана спеціальним диском.

При цьому, як зафіксовано на долученому до матеріалів справи відеозапису позивач-апелянт дійсно не зупинився перед знаком 3.41 ПДР. Такі дії пояснює тим, що знак 3.41 ПДР встановлено з порушенням вимог пункту 12.10 цих правил, перед знаком на ділянці дороги Н-09 не було виставлено попереджувальних знаків з приводу зменшення швидкості руху і це на думку скаржника не є порушенням знаку 3.41 ПДР.

З такими доводами позивача, суд апеляційної інстанції не погоджується, оскільки як видно із наданого поліцейськими відеозапису ОСОБА_1 дійсно не зупинився перед виставленим знаком 3.41 хоча ніщо не перешкоджало йому це зробити. Знак 3.41 був виставлений на видному місці обабіч дороги та біля нього стояв автомобіль поліції з увімкненими проблисковими маячками синього кольору.

Згідно пункту 3.5 ПДР наближаючись до нерухомого транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом (або без увімкненого спеціального звукового сигналу), що стоїть на узбіччі (біля проїзної частини) або на проїзній частині, водій повинен знизити швидкість до 40 км/год та в разі подання регулювальником відповідного сигналу зупинитися. Продовжувати рух можна лише з дозволу регулювальника.

Крім того, усі автомобілі, які рухались позаду автомобіля позивача зупинялись перед знаком 3.41 ПДР.

Попереднє не встановлення перед знаком 3.41 необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 не могло бути перешкодою для невиконання вимог позивачем дорожнього знаку 3.41 ПДР, так як під`їжджаючи до нього автомобіль позивача рухався повільно та у нього були усі умови для того, щоб зупинитися перед знаком, проте цього зроблено не було.

Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника про те, що у Постанові відсутні дані про те, що здійснюється фіксація порушення, оскільки у Постанові є зазначено, що доказами правопорушення є відео на диску.

Зважаючи, що позивачем не спростовано факту невиконання вимог дорожнього знаку 3.41 ПДР, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності усіх підстав для прийняття оскаржуваної Постанови.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Згідно статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271-272, 286, 308, 310, 315-316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
О. І. Мікула