Справа № 640/34329/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 листопада 2021 року м. Київ № 640/34329/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аблов Є.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер»

до Державної служби України з безпеки на транспорті

Північного міжрегіонального Управління Укртраснбезпеки

про визнання протиправними та скасування постанов,

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер» (далі по тексту - позивач, ГУ ПФУ в м. Києві) з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту - відповідач 1), Північного міжрегіонального Управління Укртраснбезпеки (далі по тексту - відповідач 2) про визнання протиправними та скасування постанов, а саме:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №315151 від 05.11.2021, винесеної на підставі акту № 292453 від 03.09.2021, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 3400 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №315152 від 05.11.2021, винесеної на підставі акту № 292453 від 03.09.2021, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 1700 грн.

- зупинити виконання постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу № №315151 та №315152 на період розгляду позову.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Дослідивши позовну заяву, суд зазначає, що позивачем не зазначено відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, зокрема, повного найменування (для юридичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Суд також зазначає, що згідно з частиною 6 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 цієї статті).

Відповідно до частини восьмої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Отже, сторона у справі має право на звернення до суду із позовною заявою через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Ознайомившись зі текстом позовної заяви та оглянувши додані до неї матеріали, суд встановив, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанов заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер», позовна заява підписана О.В. Долінським, посадове становище якої зазначено - директор. Разом з тим, судом встановлено, що до позовної заяви не надано підтвердження повноважень останнього на здійснення відповідних дій від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер».

Суд також зазначає, що статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд також наголошує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, зокрема, просить суд: «зупинити виконання постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №315151 та №315152 на період розгляду позову», що не відповідає вимогам та способу захисту, передбачених статтею 5 КАС України, за яким може звернутися позивач.

Суд також звертає увагу, що у позовні заяві відповідачами зазначено Державну службу України з безпеки на транспорті та Північне міжрегіонального Управління Укртраснбезпеки. Разом з тим, ознайомившись з заявленими позовними вимогами, судом встановлено, що позивачем фактично заявлено позовні вимоги до Північного міжрегіонального Управління Укртраснбезпеки.

У зв`язку з вищевикладеним, суд зазначає, що позивачем слід уточнити заявлені позовні вимоги та привести зміст позовних вимог, виклавши їх у редакції, яка буде відповідати ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, буде зрозумілою для суду та на підставі якої, суд матиме можливість належним чином захистити права та інтереси позивача, зобов`язавши конкретного відповідача вчинити дії на відновлення порушених прав позивача.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Вимоги до оформлення письмових доказів визначені в статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд також зауважує, що відповідно до підпункту 4.1 пункту 4 та підпункту 5.27 пункту 5 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (далі- ДСТУ 4163 - 2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55 відмітка про засвідчення копії документа оформляється шляхом проставляння на копії документа «Згідно з оригіналом», зазначення назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи суд встановив, що позивачем всупереч вимог частини другої статті 94 та частини четвертої статті 161 КАС України, а також Вимогам до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 до позовної заяви додані незасвідчені належним чином додатки до позовної заяви, що виключає можливість використання їх як доказів у справі.

Наведене вище свідчить про недотримання позивачем вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду:

- позовної заяви з зазначенням відомостей, передбаченим п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України;

- документів на підтвердження повноважень представника позивача на здійснення відповідних дій від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер»;

- уточнених позовних вимог та визначення належних відповідачів у справі з урахуванням вимог, зазначених в ухвалі;

- засвідчених у встановленому законом порядку копій документів, що додаються до позовної заяви з урахуванням вимог, зазначених в ухвалі.

Вказані недоліки позовної заяви позивачу необхідно усунути протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись положеннями статей 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, суд,

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер» - без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), відповідно частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов