Справа № 643/1267/21
Суддя: Сугачова О. О.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/1267/21
Провадження № 2-а/643/75/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021

26 листопада 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Вавіленка Юрія Андрійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДП18 № 571658 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.01.2021, винесену інспектором патрульної поліції роти № 5 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Вавіленком Ю.А., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн, а вправу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 8 ст. 121 КУпАП - закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.01.2021 батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Вавіленком Ю.А. розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за результатами якого винесено постанову серії ДП18 № 571658 про притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Згідно змісту вказаної постанови ОСОБА_1 порушив, зокрема, ст. 380 Митного кодексу України. Звертає увагу, що частиною 1 статті 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Річний термін ввезення автомобіля Opel Zafira-A номерний знак НОМЕР_1 на митну територію України спливає у липні 2021 року. Правила дорожнього руху встановлюють вимоги саме до власника зареєструвати транспортний засіб у встановлений строк. ОСОБА_1 наполягає, що не є власником зазначеного транспортного засобу Opel Zafira-A номерний знак НОМЕР_1 , а також не є особою, яка ввезла цей транспортний засіб на митну територію України. Зазначив, що порушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП по суті не є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП. Зауважив, що у зв`язку з тим, що справа розглядалася на місці вчинення правопорушення, він був позбавлений часу скористатися правовою допомогою, хоча заявив усне клопотання. Також, вказав на наявність у нього вади зору. Враховуючи викладене, вважає постанову серії ДП18 № 571658 від 17.01.2021 складену відносно нього за ч. 8 ст. 121 КУпАП необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Суд своєю ухвалою від 15.02.2021 відкрив провадження по справі та визначив дану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачу Вавіленку Ю.А. судом надіслано копію адміністративного позову з додатками до нього разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд своєю ухвалою від 28.09.2021 задовольнив клопотання представника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Рвачова О.О. від 22.09.2021 про залучення співвідповідача по даній справі, та залучив до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Вавіленка Юрія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення співвідповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

19.10.2021 представник відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції - Рвачов О.О. подав до суду відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Доводи відзиву представник відповідача обґрунтовує тим, що 17.01.2021 об 11 годині 35 хвилин в місті Харкові по пр-ту Московському, 262, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Zafira-A номерний знак НОМЕР_1 , всупереч обмежень, встановлених Митним кодексом України, а саме: керував транспортним засобом, який не ввозив на митну територію України. Згідно відомостей, внесених до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», транспортний засіб Opel Zafira-A номерний знак НОМЕР_1 ввезено на територію України не ОСОБА_1 , а іншою особою - ОСОБА_3 24.07.2020. Тому, вказане свідчить про порушення ОСОБА_1 ст. 380 Митного кодексу України, ст. 31 Закону України «Про дорожній рух», та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП. Вказане порушення виявлено інспектором батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Вавіленком Ю.А., в результаті чого винесено постанову серії ДП18 № 571658 від 17.01.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Під час розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268, 289 КУпАП. З огляду на викладене вище, з позовом не погоджується, вважає його безпідставним та необґрунтованим, а в задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

19.10.2021 позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позову у повному обсязі, а з доводами, викладеними у відзиві не погоджується. Наполягає на тому, що як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП слугувало встановлення відповідачем Вавіленком Ю.А. факту керування позивачем транспортним засобом, який не є зареєстрований у встановленому законом порядку. Відомості, внесені до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» свідчать тільки про ввезення на територію України 24.07.2020 транспортного засобу іншою особою - ОСОБА_3.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позивача, надані відзив та відповідь на відзив, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно копії постанови серії ДП18 № 571658 від 17.01.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Вавіленком Ю.А., 17.01.2021 об 11 годині 35 хвилин ОСОБА_1 в м. Харкові, по пр-ту Московському, 262 керував транспортним засобом «Opel Zafira-A» номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлене Митним кодексом України, згідно бази ІПНП ввезено 24.07.2020 особою ОСОБА_3 та передано керування ОСОБА_1 , який не поміщував транспортний засіб у митний режим тимчасового ввезення, чим порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст. 31 Закону України «Про дорожній рух», та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 гривень (а.с.6,30,88).

Відповідно до копії витягу з бази даних «ІПНП», транспортний засіб «Opel Zafira-A» номерний знак НОМЕР_1 ввезено на територію України 24.07.2020 через пункт пропуску «Нові Яриловичі - Нова Гута», особою ОСОБА_3, номер закордонного паспорту НОМЕР_2 , вид ввезення - тимчасове ввезення до 1 року (а.с.89).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» №3353-XII.

Статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень статті 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Разом з цим, ст. 31 цього ж Закону визначає, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Статтею 380 Митного кодексу України визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України. Тимчасове ввезення громадянами -нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Положеннями частини 8 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене частиною 8 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Посилання позивача на те, що порушення, передбачене ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення по суті не є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, суд відхиляє, з огляду на таке.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху ( частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Обов`язку скласти в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення інспектор поліції не мав, а тому посилання позивача на відсутність складеного протоколу про адміністративне правопорушення, в якості доказу порушення відповідачем процедури розгляду адміністративної справи, суд відхиляє.

Разом з тим, суд зазначає, що підставою для винесення інспектором батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Вавіленком Ю.А. постанови від 17.01.2021 серії ДП18 № 571658 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення було встановлення в діях ОСОБА_1 обставин керування ним транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: транспортний засіб передано у користування або розпорядження ОСОБА_1 , який не поміщував транспортний засіб у митний режим тимчасового ввезення.

Основним доказом винуватості позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є інформація, яка міститься в довідці ІПНП, про те, що транспортний засіб «Opel Zafira-A» номерний знак НОМЕР_1 ввезений на митну територію України 24.07.2020, пункт пропуску «Нові Яриловичі - Нова Гута», вид ввезення - тимчасове ввезення до 1 року, особою - ОСОБА_3 , номер закордонного паспорту НОМЕР_2 .

Фак керування позивачем транспортним засобом «Opel Zafira-A» номерний знак НОМЕР_1 , який ввезений на митну територію України 24.07.2020 особою - ОСОБА_3 не заперечується і не оскаржується самим позивачем, та більш того підтверджується ОСОБА_4 у своєму позові та відповіді на відзив.

Як видно з матеріалів справи, а саме з позову та відповіді на відзив, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом з метою оскарження постанови серії ДП18 № 571658 від 17.01.2021, складеної відносно нього за ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та не погоджується з порушенням, викладеним в постанові. Наполягає на тому, що річний термін ввезення автомобіля Opel Zafira-A номерний знак НОМЕР_1 на митну територію України не прострочений (на момент винесення постанови). Правила дорожнього руху встановлюють вимоги саме до власника зареєструвати транспортний засіб у встановлений строк. Звертає увагу суду, що не є власником зазначеного транспортного засобу Opel Zafira-A номерний знак НОМЕР_1 , а також не є особою, яка ввезла цей транспортний засіб на митну територію України.

У зв`язку із зазначеним, вважає постанову серії ДП18 № 571658 від 17.01.2021 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Суд, ретельно вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позивач помилково дійшов висновку про винесення інспектором поліції УПП в Харківській області Вавіленком Ю.А. постанови відносно нього саме за вказане у позові правопорушення.

Як встановлено судом та вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення слугувало встановлення інспектором батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Вавіленком Ю.А. факту керування позивачем транспортним засобом Opel Zafira-A номерний знак НОМЕР_1 , який не ввезено ним на митну територію України.

З огляду на вказане, суд доходить висновку, що позивач оскаржує постанову серії ДП18 № 571658 від 17.01.2021 та не погоджується з правопорушенням, яке відсутнє у вказаній постанові, а саме у фабулі правопорушення.

Разом з цим, позивач взагалі не заперечує факту керуванням ним транспортним засобом Opel Zafira-A номерний знак НОМЕР_1 , який не ввезено ним на митну територію України, а ввезено особою - ОСОБА_3 , що і слугувало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Інші доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Таким чином, порушень з боку інспектора батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Вавіленка Ю.А., які б вказували на незаконність оспорюваної постанови, судом не встановлено.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд виявив в діях ОСОБА_1 порушення ст. 380 Митного кодексу України та ст. 31 Закону України «Про дорожній рух», що підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим доходить висновку, що оскаржувана постанова серії ДП18 № 571658 від 17.01.2021 є правомірною, тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене вище, позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Вавіленка Юрія Андрійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 12, 72-77, 79, 241-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

у х в а л и в:

Залишити без задоволення позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Вавіленка Юрія Андрійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Суддя О.О. Сугачова