Справа № 237/3535/21
Суддя: Ліпчанський С. М.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 237/3535/21
Номер провадження 2-а/237/53/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.21 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Ліпчанського С.М.,

за участю секретаря - Бахтіяровій Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Курахове в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутського районного відділу Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

23.09.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутського районного відділу Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що постановою старшого інспектора ВРПП Бахмутського районного управління поліції капітана поліції Луганова Антона Сергійовича серія БАА № 906840 від 14.09.2021 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що 14.09.2021 року о 12-35 годині в м. Курахове по проспекту Запорізький, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Lanos номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, яке було вилучено за рішенням суду, а тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом скінчився 13.08.2021 року чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР України.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтовано з огляду на наступне.

Позивач вказує, що 14.09.2021 року керуючи транспортним засобом ЗАЗ Lanos номерний знак НОМЕР_1 був зупинений по проспекту Запорізький 53 у м. Курахове, жодних підстав для зупинки транспортного засобу не було, передбачених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

На вимогу співробітника поліції надати документи було надано його смартфон з електронним водійським посвідченням у додатку Міністерства цифрової трансформації України «Дія». Після ознайомлення з електронним водійським посвідченням та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль ЗАЗ Lanos номерний знак НОМЕР_1 на пластиковому носії, співробітник поліції відносно електронного водійського посвідчення заявив, що це не є документ та почав вимагати права на іншому носії. Водійське посвідчення на іншому носії я надати не зміг, окрім тимчасового дозволу серія DT № 003409 виданого Мар`їнським відділенням поліції, строк дії якого закінчився 13.08.2021 року.

Позивач зазначає, що 03.02.2021 року стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094878 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому в нього було тимчасово вилучено водійське посвідчення серії НОМЕР_2 . Права керування він не позбавлявся. Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області по справі №237/373/21 ( номер провадження №3/237/278/21) від 07.09.2021 року, провадження по справі закрито.

Ухвалою судді від 27.10.2021 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 з`явився, суду підтвердив ті обставини, що викладені в позовній заяві, позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач відзив на позов не надав.

Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву у встановлений строк від нього не надходило, тому, на підставі ст. 205 КАС України, суд розглядає справу за відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.2 ст.126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Також, згідно ст.31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовим розглядом встановлено, що 14.09.2021 року старшим інспектором ВРПП Бахмутського районного управління поліції капітана поліції Лугановим Антоном Сергійовичем по справі про адміністративне правопорушення винесена постанова серія БАА № 906840 від 14.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу 3400,00 гривень.

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 14.09.2021 року о 12-35 годині в м. Курахове по проспекту Запорізький, керував транспортним засобом ЗАЗ Lanos номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, яке було вилучено за рішенням суду, а тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом скінчився 13.08.2021 року чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР України.

Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки вона винесена з грубим порушенням закону, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог пп. «а» та пп. «б» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 16 ЗУ « Про дорожній рух», водій транспортного засобу зобов`язаний на вимогу поліцейського пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії або пред`явити електронне посвідчення водія.

Згідно з п.6 Порядку застосування електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, затвердженого Постановою КМУ від 23.10.2019 року № 956, електронне посвідчення водія пред`являються власником транспортного засобу або особою, яка є належним користувачем транспортного засобу і відомості про яку внесені до ЄДРТЗ, на смартфоні без додаткового пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виготовлених на бланках, а також документа що посвідчує особу.

Згідно п.7 Порядку, поліцейський проводить перевірку достовірності пред`явлених особою е-посвідчення та е-свідоцтва за допомогою технічних засобів, зокрема з використанням унікального електронного ідентифікатора (QR-коду) та відомостей з єдиної інформаційної системи МВС.

Статтею 8 Конституції України закріплюється принцип верховенства права.

Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки (абзац третій пункт 3.1.рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України(конституційності) абзацу восьмого пункту 5 частини першої статті 11 Закону України «Про міліцію»).

Частина друга статті 126 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу на особу, яка керує транспортним засобом без права керування.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Таким чином для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

На можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 «справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Тому в силу дії вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 ст. 126 КУпАП КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За таких обставин, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у порушенні правил дорожнього руху за викладених в оскаржуваній постанові обставин, з огляду на правову невизначеність у вказаних правовідносинах, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Прийняття судом рішень за наслідками розгляду справи, не включених по переліку ч. 3 ст. 286 КУпАП свідчило б про порушенням судом вимог статті 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, та з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов, шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.121, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 243-246, 286 КАС України, ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого інспектора ВРПП Бахмутського районного управління поліції капітана поліції Луганова Антона Сергійовича серія БАА № 906840 від 14.09.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП, - закрити.

Стягнути з Бахмутського районного відділу Національної поліції в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя С.М.Ліпчанський