Справа № 420/38/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/38/21
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-Ойл Сервіс" до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.12.2020 року №2190677/38478201 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 12.11.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем фактичного надходження податкову накладну № 6 від 12.11.2020 року, оформлену позивачем.

В обґрунтування позову зазначалось, що Головне управління ДПС в Одеській області протиправно відмовило у реєстрації податкової накладної, оскільки позивачем були надані всі документи, які у нього наявні. Крім того, відповідач не зазначив у спірному рішенні, яких саме документів позивач не надав, що стало підставою для відмови у реєстрації податкової накладної.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року, ухвалене в порядку письмового провадження за правилами позовного провадження у м.Одесі позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області надало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-Ойл Сервіс» було прийнято у зв`язку з ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку.

За результатами розгляду наданих позивачем інформації та документів (один документ) Комісією прийнято рішення № 2190677/38478201 від 01.12.2020 року про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, яке платник податку отримав в електронному кабінеті у день його прийняття (Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН).

У свою чергу, згідно пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 року № 1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструють після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважаєтеся день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З урахуванням наведеного, правові підстави для зобов`язання ДПС здійснити реєстрацію спірної податкової накладної саме датою її доставлення до ДПС України відсутні.

З огляду на результат проведеного моніторингу реєстрації ПН/РК, та не надання позивачем разом із повідомленням, всіх необхідних документів, на думку апелянта, ГУ ДПС в Одеській області прийняло законе рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 12.11.2020 року, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу до суду не надано.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем, як постачальником (продавцем), складено податкову накладну від 12.11.2020 року № 6 (а.с.6), відповідно до якої: отримувач (покупець) Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУД-МХ»; опис (номенклатура) товарів/послуг продавця: послуги з перевезення неродючого ґрунту на тер.майданчика; код послуги згідно з ДКПП: 43.12; одиниця виміру товару/послуги умовне позначення (українське): м3; обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість: 166666,67; сума податку на додану вартість: 33333,334.

Згідно з квитанцією від 24.11.2020 року щодо податкової накладної від 12.11.2020 року № 6 (а.с.7), зокрема:- «документ прийнято. Реєстрація зупинена; відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 12.11.2020 № 6 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена; коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 43.12, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій; пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем після отримання квитанції засобами електронного зв`язку відправлено Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 24.11.2020 року № 4 (а.с.78), в якому надані пояснення такого змісту: «ТОВ «ГРАНД-ОЙЛ СЕРВІС» отримало аванс (ПЕРША ПОДІЯ) для виконання послуг з перевезення неродючого ґрунту на тер.майданчика, що плануються виконувати. У податковій накладній, що виписана на аванс було зазначено КВЕД 43.12. Цей КВЕД не є основним видом діяльності, але є серед переліку КВЕДів. Для здійснення послуг Товариство купує товари (диз.паливо, мастило, запчастини, ін.), тому обсяги постачання не можуть співпадати з обсягами придбання, так як купуються товари, а надаються послуги.».

В даному повідомленні також зазначено, зокрема, кількість додатків - 7, а саме (а.с.79): ЕСВ 10 2020, платіжне доручення 1660 12.11.2020, Додаток 10 Форма 20-ОПП на техніку 8 одиниць, 8201J2020, 24112020 пояснення 4, договір 02112020, договір найму (оренди).

Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення від 01.12.2020 № 2190677/38478201 про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.10), яким відмовлено у реєстрації податкової накладної позивача від 12.11.2020 року № 6, у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити).

Не погоджуючись із рішенням від 01.12.2020 № 2190677/38478201, позивачем подано на нього скаргу від 08.12.2020 року. (а.с.11-13)

За результатами розгляду скарги від 08.12.2020 року комісією центрального рівня прийнято рішення № 68554/38478201/2 від 15.12.2020 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 12.11.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, про що позивача повідомлено квитанцією від 15.12.2020. (а.с.14-15).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду відповідає, а викладені у апеляційній скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.16 ст.201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок №1246) (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №341) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

З 01.02.2020 року діє новий Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165.

Відповідно до п.1 вказаного Порядку №1165, критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі,- визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Згідно з п.3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п.5, п.6 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

У разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до п.10, п.11 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до абзацу 2 п.25, п.26 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Пунктом 27 Порядку №1165 передбачено, що комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

Відповідно до п.44 Порядку №1165 комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 року №520 (далі - Порядок №520)

Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Пунктами 3 та 4 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Пунктами 5, 6 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, зокрема:

1. договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

2. договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

3. первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

4. розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

5. документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з п.6 Порядку №520 копії визначених у пункті 5 документів разом з письмовими поясненнями платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Пунктом 11 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

1. ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

2. та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

3. та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

З наведених норм вбачається, що Комісія регіонального рівня на виконання п.44 Порядку №1165 перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) та за результатом такої перевірки приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування відповідно до п.11 Порядку №520.

Відповідно до п.12 Порядку №520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

За таких обставин контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний (може включати) перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава як ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 Порядку №520 не може бути застосована для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що всупереч цьому в квитанції, якою зупинена реєстрація податкової накладної вказано, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 12.11.2020 № 6 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 43.12, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючим органом не визначений конкретний перелік документів, яких, на думку податкового органу, не вистачає для проведення реєстрації податкової накладної.

Разом з цим, позивач після отримання повідомлень про прийняття податкової накладної та зупинення її реєстрації направив до контролюючого органу пояснення щодо податкової накладної №6 разом з додатками.

В поясненнях «ТОВ «ГРАНД-ОЙЛ СЕРВІС» зазначило, що отримало аванс для виконання послуг з перевезення неродючого ґрунту на тер.майданчика, що плануються виконувати. У податковій накладній, що виписана на аванс було зазначено КВЕД 43.12. Цей КВЕД не є основним видом діяльності, але є серед переліку КВЕДів. Для здійснення послуг Товариство купує товари (диз.паливо, мастило, запчастини, ін.), тому обсяги постачання не можуть співпадати з обсягами придбання, так як купуються товари, а надаються послуги.».

В даному повідомленні також зазначено, зокрема, кількість додатків - 7, а саме - ЕСВ 10 2020, платіжне доручення 1660 12.11.2020, Додаток 10 Форма 20-ОПП на техніку 8 одиниць, 8201J2020, 24112020 пояснення 4, договір 02112020, договір найму (оренди) (а.с.79).

Так, відповідно до змісту доданих до Повідомлення пояснень № 24/11-4 від 24.11.2020 року (а.с.8), позивачем зазначено, що ТОВ «Гранд-Ойл сервіс» отримало аванс (перша подія), який підтверджений платіжним дорученням № 1660 від 12 листопада 2020 року, що є в прикріплених в документах довільного формату до Повідомлення про пояснення № 4 від 24 листопада 2020 року, по договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 02/11-1 від 2 листопада 2020 року від ТОВ «Добробут-МХ» (), що є в прикріпленому в документах довільного формату до Повідомлення про пояснення № 2 від 24 листопада 2020 року, а саме аванс по послугам з перевезення неродючого ґрунту на території майданчика (КВЕД 43.12), що зазначено у податковій накладній і згідно переліку КВЕД, які є в довідці з статистики, вищезгаданий КВЕД не є основним видом діяльності, тому товариство відправило на реєстрацію податкові накладні саме на аванс, отриманий від покупця.

Також, заявник зазначив, що товариство має потужності, а саме техніку якою надаються послуги відповідно до договору найму (оренди) техніки від 03.01.2020р з ФОП ОСОБА_1 , і є прикріпленими в документах довільного формату Повідомлення про пояснення № 5 від 24 листопада 2020 року та відображено у звіті 20-ОПП, що також є прикріпленими в документах довільного формату Повідомлення про пояснення № 6 від 24 листопада 2020 року.

Також, товариство має оформлених співробітників, які виконують роботи, зазначені в податковій накладній, про що свідчить прикріплений в документ довільного формату Повідомлення про пояснення № 7 від 24 листопада 2020 року (додаток 4. Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Форма № Д4 (місячна) з додатками № 1, № 6 за жовтень 2020 року та квитанцією про прийняття звіту). Штатна кількість працюючих осіб за основним місцем працевлаштування дорівнює 8 працівникам. Також сплачені усі нарахування і відрахування з нарахованої зарплати. Товариство на сьогоднішній день не має податкового боргу.

Крім того, судова колегія встановила, що товариство на момент реєстрації і на сьогоднішній час має достатній ліміт для реєстрації податкової накладної. Зазначено, що для подібних послуг товариство купує товари (дизильне паливо, мастило запчастини, тощо), тому обсяги постачання не можуть співпадати з обсягами придбання, так як купуються товари, а надаються послуги. Також діяльність товариства є протягом всього часу орієнтована на надання транспортних послуг, послуг спецтехніки, робіт на будівельних майданчиках, тощо.

З моменту впровадження системи СМКОР, підприємство постійно має позитивну історію платника податків.

Встановлено, що роботи ще виконуються та ТОВ «Добробуд-МХ» сплатило лише аванс на початок робіт, товариство «Гранд-Ойл-Сервіс» надало повний пакет, що підтверджує податкові накладні, які відповідно до ПКУ потрібно реєструвати, так як перша подія в вищевикладеній ситуації є аванс, отриманий від покупця послуг у ТОВ «Гранд-Ойл-Сервіс».

Товариство надало повний пакет документів між ТОВ «Гранд-Ойл-Сервіс» та ТОВ «Добробуд-МХ» щодо вищевказаного договору, відповідно до якого ТОВ «Гранд-Ойл-Сервіс» отримує аванси на роботи, що виконуються, але не завершені. Товариство в даний час працює лише по отриманим авансам через економічну ситуацію в країні та карантині обмеження, які затягують закінчення роботи і лише при умові попередньої оплати товариство може працювати і надалі.

Факт подання позивачем вищезазначеного Повідомлення з додатками підтверджується квитанцією № 2 від 25.11.2020 року, відповідно до якої документ прийнято та роздруківкою відповідача даних Журналу розгляду Повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК (а.с.9, 79).

Однак, податковий орган, незважаючи на надані позивачем документи, прийняв оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №6, в якому посилався на ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи). У тому числі рахунків-фактури,/інвойсів актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (а.с.10).

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідачами не пояснено та не доведено, що складені та подані позивачем первинні документи та надані пояснення не є достатніми для реєстрації податкових накладних.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання апелянта щодо ненадання позивачем первинних документів в повному обсязі, оскільки податковим органом не було надано належної оцінки поданим ТОВ «Гранд-Ойл-Сервіс» документам та зупиняючи реєстрацію податкової накладної контролюючим органом не визначений конкретний перелік документів, яких, на думку податкового органу, не вистачає для проведення реєстрації податкової накладної.

Слід зазначити, що форма рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із ТОВ «ТОВ «Добробуд-МХ»», копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення та наявні в матеріалах справи щодо реєстрації податкової накладної складені у відповідності до вимог законодавства та є достатніми для здійснення реєстрації.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідність вимог контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимог.

Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, враховуючи те, що відповідачами не було зазначено конкретного переліку документів, які не були подані позивачем, а тому, з огляду на неконкретність вимог контролюючого органу щодо подання документів рішення комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.12.2020 року №2190677/38478201 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 12.11.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ФГ «Ампел» є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів при прийнятті рішення по даній справі враховує, що відповідно до п.п.19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п.12 цього Порядку (крім абз.10), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, судом першої інстанції вірно для належного захисту порушеного права позивача зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН спірну податкову накладну, оскільки зазначене буде гарантією остаточного вирішення спору між сторонами та належним способом поновлення порушених прав позивача.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що правові підстави для зобов`язання ДПС здійснити реєстрацію спірної податкової накладної саме датою її доставлення до ДПС України відсутні згідно позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 22.07.2019 по справі № 815/2985/18, оскільки станом на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі № 420/38/21, редакція пункту 201.16 статті 201 ПК України не містить жодних підпунктів та постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 втратила чинність 01.02.2020 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019 року.

Отже, висновки Верховного Суду викладені в постанові від 22.07.2019 по справі №815/2985/18 при виборі і застосуванні інших норм права (в іншій редакції), тому відповідно підстав для їх обов`язкового врахування немає.

Слід зазначити, що судом першої інстанції при розгляді справи була надана правова оцінка таким доводам позивача викладеним у відзиві на позов, проте в апеляційній скарзі апелянт доблює свої доводи не спростовуючи висновків суду першої існтацнії та не наводить норми процесуального та/або матеріального права які порушенні судом першої інстанції при розгляді справи по суті заявлених вимог.

Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу судова колегія зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Судом встановлено, що з урахуванням: складності справи та фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значення справи для позивача тощо, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність присудити на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі в розмірі 5500,00 грн., по 2750,00 грн. з кожного відповідача.

Апелянтом доводів щодо не погодження з такими висновками суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі по 2750 грн. з кожного відповідача на користь позивача, оскільки такий розмір гонорару є співмірним зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час.

При цьому, колегія суддів наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2019 року по справі №826/841/17.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець