Справа № 620/4938/21
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року Чернігів Справа № 620/4938/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомВиконавчого комітету Чернігівської міської ради
доУправління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області
провизнання протиправною та скасування вимоги,
У С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Чернігівської міської ради (далі позивач, Виконавчий комітет) звернувся до суду з позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області (далі - відповідач, Управління Держаудитслужби) про визнання протиправною та скасування Вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 21.04.2021 № 262511-14/1783-2021.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана Вимога є протиправною зважаючи на те, що: пункт 1 оскаржуваної Вимоги не містить посилання на конкретні нормативно-правові акти відповідно до яких останній повинен вчинити дії та не зазначені особи на яких повинні ці дії бути спрямовані, не зазначено до якої саме відповідальності мають бути притягнуті працівники Виконкому та не вказано які саме працівники. Матеріальна шкода про яку Управління зазначає у пункті 2 оскаржуваної Вимоги заподіяна саме комунальному підприємству ТРК «Новий Чернігів» працівником цього підприємства, а не працівником Виконавчого комітету. Пункт 3 Вимоги не містить конкретного переліку дій які Виконавчий комітет має вчинити для усунення порушення вимог законодавства про яке заявляє Управління. Щодо протиправності пункту 4 Вимоги зазначає, що розмір «оздоровчих» для посадових осіб органів місцевого самоврядування обмежений мінімальною і максимальною межами. Щодо протиправності пункту 5 Вимоги вказує, що оскільки, завдання (проекти) Національної програми інформатизації на 2018 рік не затверджувалися Верховною Радою України, отримання погодження Генерального державного замовника Національної програми інформатизації при взятті бюджетних зобов`язань при закупівлі послуг, пов`язаних з впровадженням «Системи електронного документообігу та автоматизації бізнес-процесів «Megapolis.DocNet» бюджетним законодавством не вимагалось. Відносно пункту 6 Вимоги зазначає, що Виконавчим комітетом дотримано вимоги пунктів 7 та 8 частини 5 статті 22 Бюджетного кодексу України. Крім того, зазначає, що Виконавчим комітетом лист Державної аудиторської служби України від 09.12.2020 «Про проведення заходів державного фінансового контролю» отримано 14.12.2020, а ревізія розпочалася 21.12.2020, тобто з порушенням строків визначених пунктом 8 Порядку № 550. Також згідно листа Держаудитслужби від 29.01.2021 позивача було повідомлено, що ревізія буде зупинена з 01.02.2021, а відновлена 24.02.2021. Проте, лист з повідомленням про це від 23.02.2021 № 002000-14/2351-2021 надійшов лише 01.03.2021, тобто відновлення ревізії відбулося без повідомлення Виконавчого комітету.

У відзиві відповідач у задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку, або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. У такому випадку вимога органу державного фінансового контролю стає підставою для вчинення подальших дій, які безпосередньо впливають на права та законні інтереси підконтрольної установи. При цьому законність вимоги поряд із іншими діями стає предметом іншої судової справи. Відтак, вимога органу державного фінансового контролю в частині визначення характеру та обсягу збитків, як акт індивідуальної дії, вичерпала себе в момент її направлення підконтрольній установі, та самостійно не змінює обсяги прав та обов`язків позивача. У позовній заяві позивач не довів невідповідність оскаржуваної Вимоги критеріям, які ставляться до її форми та змісту, як і не зазначав взагалі, в якій частині вимога контролюючого органу викликає незрозумілість щодо її виконання. Така обставина, як відсутність у вимозі конкретного способу її виконання, не свідчить про її протиправність та не може бути підставою для її скасування. Якщо існує декілька способів усунення виявлених у ході ревізії порушень, правом вибору певного конкретного способу відповідно до приписів законодавства наділений саме керівник підприємства. В той же час, вказана обставина не позбавляє підконтрольного об`єкта права звернутися до контролюючого органу з метою отримання певних роз`яснень. Зауважує, що листом від 09.12.2020 «Про проведення заходів державного фінансового контролю» Держаудитслужба повідомила Позивача про те, що з 21 грудня 2020 року по 03 лютого 2021 року, з можливим продовженням відповідно до вимог Порядку №550, буде проводитися ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача. Тобто, позивача було повідомлено про початок ревізії у строк визначений пунктом 8 Порядку № 550. Також зазначає, що листом від 29.01.2021 позивача було повідомлено, що ревізія буде зупинена з 01.02.2021, а відновлена 24.02.2021. Листом від 23.02.2021 позивача було повідомлено про поновлення ревізії з 24.02.2021.

У відповіді на відзив позивач зазначив про те, що письмова вимога контролюючого органу безумовно породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, відтак вона наділена рисами правового акту індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт, може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом. За своєю правовою природою реалізація контролюючим органом компетенції в частині пред`явлення обов`язкових до виконання вимог і в частині здійснення процедури стягнення заподіяних збитків передбачає наявність різних, окремих, незалежних процедур. В оскаржуваних пунктах Вимоги відповідач не встановлює факт завдання збитків будь-якій особі, їх обсяг, а вимагає вчинення від позивача певних дій, які є для нього обов`язковими в силу статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні». Таким чином, доводи, що оскаржувана Вимога вичерпала себе в момент її направлення підконтрольній установі, та самостійно не змінює обсяги прав та обов`язків позивача є безпідставними. Зауважує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження фактів своєчасного повідомлення та відправки листів Державної аудиторської служби України від 09.12.2020 «Про проведення заходів державного фінансового контролю» та від 23.02.2021 № 002000-14/2351-2021. Тому, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

У поданих до суду запереченнях відповідач зазначив, що він вважає доводи, які викладені у відповіді на відзив необґрунтованими та такими, що не спростовують доводів Управління, викладені у відзиві на позовну заяву. Оскаржувана Вимога вказує на виявлені збитки та їхній розмір. Ураховуючи те, що збитки у випадку відсутності факту добровільного виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства стягуються примусово з підконтрольного об`єкта в судовому порядку і правильність обчислення таких збитків має перевірятися саме судом, який розглядає позов про їх стягнення, а не у справі за позовом підконтрольного об`єкта про визнання вимоги протиправною. Зауважує, що листи про проведення та про продовження заходів державного фінансового контролю надсилалися у спосіб, передбачений Порядком № 550.

Ухвалою суду від 18.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.06.2020 основним видом економічної діяльності позивача є 84.11 Державне управління загального характеру (а.с. 25, том 1).

14.12.2020 на адресу Виконавчого комітету надійшов лист Держаудитслужби від 09.12.2020 про проведення заходів державного фінансового контролю, в якому з-поміж іншого повідомлено про те, що з 21.12.2020 по 03.02.2021 з можливим продовженням буде проводитися ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету за період з 01.01.2015-31.10.2020 (а.с. 27, том 1).

Листом від 28.12.2020 (вх. дата 05.01.2021) Держаудитслужба повідомила позивача про те, що ревізію буде зупинено з 30.12.2020 по 11.01.2021 та поновлено 12.01.2021 (а.с. 28, том 1).

Листом від 29.01.2021 (вх. дата 01.02.2021) Держаудитслужба повідомила позивача про те, що ревізію буде зупинено з 01.02.2021. Про дату поновлення ревізії буде повідомлено додатково (а.с. 29, том 1).

Листом від 23.02.2021 (вх. дата 01.03.2021) Держаудитслужба повідомила позивача про поновлення проведення ревізії з 24.02.2021.

Управлінням Держаудитслужби у період з 21.12.2020 по 09.03.2020 проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Чернігівської міської ради за період з 01.01.2015 по 31.10.2020, за результатами якої 16.03.2021 складено Акт № 11-36/4 (далі - Акт ревізії, а.с. 48-114, том 1), в якому, з-поміж іншого, відображено встановлені ревізією порушення. Акт ревізії посадовими особами позивача підписано із застереженнями у зв`язку із наявністю зауважень та заперечень до нього. Другий примірник Акта ревізії вручено начальнику відділу обліку та звітності ЧМР 22.03.2021, що підтверджується його підписом.

У ході проведення ревізії на запити посадових осіб відповідача посадовими особами позивача надавались пояснення (а.с. 115-118, 125-127, 139-140 том 1; а.с. 121, 137-146, 232-236 том 2). Крім того, під час ревізії створювалися документи, зокрема: запити Управління Держаудитслужби, Довідки зустрічних звірок, розпорядження Чернігівської міської ради «Про проведення інвентаризації» від 12.01.2021 № 5-р та ін., а також використовувались матеріали, зокрема: рішення Виконавчого комітету від 03.02.2017 № 39, відповіді на запити відповідача, Довідки, Договори, Розрахункові відомості та ін. (а.с. 128-138, 141-250, том 1; а.с. 1-120, 122-136, 147-231, том 2; а.с. 20-69, том 3).

26.03.2021 Виконавчим комітетом відповідачу направлено Заперечення та зауваження до Акту ревізії (а.с. 237-249, том 2).

16.04.2021 Управлінням Держаудитслужби позивачу направлено висновки на заперечення, із змісту яких вбачається, що Заперечення не прийняті в цілому, оскільки, як вважає відповідач, вони не спростовують фактів виявлених ревізією порушень законодавства (а.с. 250, том 2; а.с. 1-15, том 3).

21.04.2021 Управлінням Держаудислужби було сформовано та скеровано позивачу Вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства № 262511-14/1783-2020 (далі Вимога, а.с. 16-19, том 3), в якій зазначено, що під час ревізії встановлено такі порушення законодавства, які не усунуті в ході ревізії:

1. У порушення вимог статті 98 Кодексу законів про працю України, частини 4 статті 75 Бюджетного кодексу України, підпунктів 12, 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, безпідставно виплачено впродовж 2015-2019 років та січня-жовтня 2020 року надбавок, які не передбачені Галузевою угодою (надбавки за напруженість праці та за ненормований робочий день), водію автотранспортних засобів КП ТРК «Новий Чернігів» Чернігівської міської ради на суму 54900,27 грн та проведено нарахування єдиного соціального внеску на зайво виплачену заробітну плату на суму 12078,05 грн, чим завдано Підприємству та міському бюджету шкоди (збитків) на загальне суму 66978,32 гривень.

2. У порушення вимог статей 22, 43, пункту 3 статті 71 Бюджетного кодексу

України Виконавчим комітетом перераховано коштів КП «Муніципальна поліція» Чернігівської міської ради без відкриття єдиного казначейського рахунку на поповнення статутного фонду в сумі 324334,16 грн, які використано комунальним підприємством на здійснення поточних витрат господарської діяльності, що призвело до втрат бюджету на вказану суму.

3. У порушення вимог частини 5 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-111, відповідно до розпоряджень міського голови та наказів заступників міського голови проводилось нарахування та виплата працівникам Виконавчого комітету матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, а не в розмірі посадового окладу, що призвело до зайвої виплати матеріальної допомоги на загальну суму 2292012,36 грн та, як наслідок, зайвого перерахування єдиного соціального внеску на суму 498366,27 грн, чим завдано міському бюджету шкоди (збитків) та завищено потребу в бюджетних коштах при розрахунку фонду оплати праці на загальну суму 2790378,63 гривень.

4. У порушення вимог абз. 1 частини 1 статті 48 Бюджетного кодексу України, частини 5 статті 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, частини 1 статті 19 Закону України «Про Національну програму інформатизації» від 04.02.1998 № 74/98-ВР, пунктів 13, 17 Положення про формування та виконання Національної програми інформатизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.1998 № 1352 та пункту 3.5 розділу 3 Методики визначення належності бюджетних програм до сфери інформатизації, затвердженої наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації України від 06.06.2003 № 97 (чинна на момент вчинення порушення), Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради взято бюджетних зобов`язань та здійснено платежів на суму 1682000,00 грн щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації без їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації, чим нанесено міському бюджету матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму.

5. У порушення вимог підпункту 7, 9 частини 5 статті 22 Бюджетного кодексу України, якими передбачено, що розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та здійснює контроль за взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та витрачанням ними бюджетних коштів, що призвело до втрат міського бюджету на суму 71390,20 гривень.

Так, під час організації та проведення місцевих виборів 25 жовтня 2020 року Деснянською та Новозаводською районними у місті Чернігові територіальними виборчими комісіями за кошти міського бюджету, виділених Виконкомом на здійснення протиепідемічних заходів, придбали товари (вологі серветки та респіратори з клапаном), які не належать до Переліку товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання з виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби CОVID-19 та не передбачені пунктом 3 Порядку здійснення протиепідемічних заходів під час організації та проведення виборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 8, пункту 7 статті 10, частини 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», підпункту 9 пункту 4, підпункту 14 пункту 6 Положення про Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, затвердженого наказом від 20.10.2018 № 18, пунктів 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою України, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, Управління Держаудитслужби вимагає:

1) розглянути результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників Виконкому;

2) вжити заходи щодо забезпечення відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок неправильного нарахування та виплати надбавок за напруженість праці та за ненормований робочий день водію автотранспортних засобів КП ТРК «Новий Чернігів» Чернігівської міської ради на загальну суму 66978,32 грн (у тому числі ЄСВ - 12078,05 гривень);

3) при формуванні показників видаткової частини міського бюджету дотримуватись вимог Бюджетного кодексу України, здійснювати в установленому порядку організацію та управління виконанням міського бюджету, координувати в межах своєї компетенції діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання міського бюджету;

4) вжити заходи щодо забезпечення відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок неправильного нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, на загальну суму 2790378,63 (у тому числі ЄСВ 498366,27 гривень);

5) при формуванні показників видаткової частини міського бюджету дотримуватись вимог Бюджетного кодексу України, здійснювати в установленому порядку організацію та управління виконанням міського бюджету, координувати в межах своєї компетенції діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання міського бюджету;

6) забезпечити відшкодування коштів в сумі 71390,20 грн, які витрачені не у відповідності до кошторисних призначень. У випадку неможливості забезпечення відшкодування, розглянути питання щодо відшкодування шкоди (збитків) з винної особи відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України.

Також у Вимозі зазначено, що вичерпну інформацію про вжиті заходи щодо усунення порушень та недопущення їх в подальшому, разом із належним чином завіреними копіями підтверджуючих документів, копії розпорядчих документів, прийнятих за результатами ревізії Виконавчому комітету необхідно надати до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області до 19 травня 2021 року.

Не погодившись із вказаною Вимогою позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII (далі Закон № 2939).

Відповідно до частини 1 статті 1 вказаного Закону здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі Положення № 43), центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю є Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба).

Пунктом 7 Положення № 43 визначено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за: цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), отриманих під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах під час складання планових бюджетних показників та відповідністю взятих розпорядниками бюджетних коштів бюджетних зобов`язань відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу в бюджетному процесі); відповідністю взятих розпорядниками бюджетних коштів довгострокових зобов`язань за енергосервісом затвердженим в установленому порядку умовам закупівлі енергосервісу; дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про державні закупівлі; веденням бухгалтерського обліку, а також складенням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу в бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності; виконанням функцій з управління об`єктами державної власності; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів, станом внутрішнього контролю в інших підконтрольних установах; усуненням виявлених недоліків і порушень (підпункт 4 пункту 4 Положення № 43).

Уживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь (підпункт 9 пункту 4 Положення № 43).

Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (підпункти 16, 23 пункту 6 Положення № 43).

В частинах 1, 2 статті 2 Закону № 2939 закріплено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 2939 інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

За змістом частини 1 статті 10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю, зокрема, надається право: 1) перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); 7) пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; 13) при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку; 15) порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях.

Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються (частина 2 статті 15 Закону № 2939).

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи) визначає Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі Порядок № 550).

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

В абз. 5, 6 пункту 3 Порядку № 550 закріплено, що об`єкт контролю - підконтрольна установа, інший суб`єкт господарювання, включаючи його структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами, щодо якого орган державного фінансового контролю має повноваження та підстави для проведення ревізії відповідно до законодавства.

Орган державного фінансового контролю - Держаудитслужба, її міжрегіональні територіальні органи.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 550 планові та позапланові виїзні ревізії проводяться органами державного фінансового контролю відповідно до Закону 2939-12 та цього Порядку.

В абз. 7 пункту 3 Порядку № 550 передбачено, що планова виїзна ревізія - ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані проведення заходів державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої підконтрольної установи чи за місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться ревізія, не частіше ніж один раз на календарний рік.

Аналогічна правова норма закріплена в частині 1 статті 11 Закону № 2939.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону № 2939 планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного фінансового контролю не частіше одного разу на календарний рік.

У пункті 8 Порядку № 550 визначено, що орган державного фінансового контролю, що проводить планову виїзну ревізію, повідомляє об`єкту контролю одним із способів, визначених у пункті 39 цього Порядку, про дати її початку та закінчення. Планова виїзна ревізія розпочинається не раніше ніж через 10 календарних днів після надіслання об`єкту контролю повідомлення.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю надається право одержувати від службових і матеріально відповідальних осіб об`єктів, що контролюються, письмові пояснення з питань, які виникають у ході здійснення державного фінансового контролю.

Згідно з абз. 1 пункту 9 Порядку № 550 склад, кількість посадових осіб органу державного фінансового контролю та строки проведення ревізії визначаються органом державного фінансового контролю з урахуванням обсягу передбачених програмою ревізії питань та в межах визначеної її тривалості (30 робочих днів для планової та 15 - для позапланової).

Подібна правова норма закріплена і в частині 10 Закону № 2939 та передбачає, що тривалість планової виїзної ревізії не повинна перевищувати 30 робочих днів.

Пунктом 22 передбачено, що планова виїзна ревізія може бути зупинена у разі необхідності проведення зустрічних звірок, без завершення яких неможливе якісне проведення ревізії, термінового виконання інших завдань відповідно до повноважень, передбачених Законом, а також у разі обґрунтованого звернення об`єкта контролю за погодженням з керівником органу державного фінансового контролю. При цьому ревізія повинна бути закінчена протягом 60 робочих днів.

Рішення про зупинення та поновлення планової виїзної ревізії приймає керівник органу державного фінансового контролю за письмовим поданням посадової особи органу державного фінансового контролю, що проводить ревізію.

У разі зупинення ревізії на строк понад 3 робочих дні орган державного фінансового контролю надсилає об`єкту контролю та органу, який ініціював проведення ревізії, письмове повідомлення про дату зупинення ревізії.

Поновлення проведення ревізії можливе одразу після повідомлення про це об`єкта контролю. Повідомлення здійснюється одним із способів, визначених у пункті 39 цього Порядку.

Строк, на який зупинено ревізію, не включається до тривалості її проведення.

Результати ревізії оформляються актом (абз. 1 пункту 35 Порядку № 550). Акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта (абз. 2 пункту 3 Порядку № 550).

Відповідно до пункту 39 після складення акта ревізії посадова особа органу державного фінансового контролю підписує всі його примірники та забезпечує реєстрацію в журналі реєстрації актів ревізій, форма якого визначається Держаудитслужбою.

Перший і третій примірники акта ревізії надаються для ознайомлення і підписання об`єкту контролю у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після закінчення ревізії одним із таких способів:

а) особисто під розписку керівнику або головному бухгалтеру об`єкта контролю;

б) через канцелярію (підрозділ з питань діловодства) з відміткою на примірнику акта органу державного фінансового контролю про дату реєстрації в журналі вхідної кореспонденції об`єкта контролю та підписом працівника канцелярії (загального відділу), який здійснив реєстрацію;

в) рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням. При цьому на примірнику акта, що залишається в органі державного фінансового контролю, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів ревізії.

Судом встановлено, що 14.12.2020 на адресу Виконавчого комітету надійшов лист Держаудитслужби від 09.12.2020 про проведення заходів державного фінансового контролю, в якому, з-поміж іншого, повідомлено про те, що з 21.12.2020 по 03.02.2021 з можливим продовженням буде проводитися ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету за період з 01.01.2015-31.10.2020.

Листом від 28.12.2020 (вх. дата 05.01.2021) Держаудитслужба повідомила позивача про те, що ревізію буде зупинено з 30.12.2020 по 11.01.2021 та поновлено 12.01.2021.

Листом від 29.01.2021 (вх. дата 01.02.2021) Держаудитслужба повідомила позивача про те, що ревізію буде зупинено з 01.02.2021. Про дату поновлення ревізії буде повідомлено додатково.

Листом від 23.02.2021 (вх. дата 01.03.2021) Держаудитслужба повідомила позивача про поновлення проведення ревізії з 24.02.2021.

Надаючи оцінку своєчасності інформування позивача про проведення ревізії, суд зазначає, що відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що листи Держаудитслужби від 09.12.2020 про проведення ревізії та від 23.02.2021 про поновлення ревізії були надіслані поштовим відправленням. Однак, доказів, які б підтверджували дату відправлення вказаних листів на адресу позивача відповідачем до суду не надано, що виключає можливість суду констатувати, що про проведення ревізії та про поновлення строку її проведення позивач був повідомлений у строки, передбачені положеннями Порядку № 550.

Разом з тим, суд зауважує, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

З огляду на викладене вище, суду звертає увагу, що позивачем не доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури проведення ревізії, які б могли вплинути на її кінцевий результат. А отже, в даному випадку оскаржувана Вимога не може бути скасована з підстав недодержання процедури проведення ревізії.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням Держаудитслужби у період з 21.12.2020 по 09.03.2020 проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Чернігівської міської ради за період з 01.01.2015 по 31.10.2020, за результатами якої 16.03.2021 складено Акт ревізії, в якому, з-поміж іншого, відображено встановлені ревізією порушення.

Пунктами 45, 46 Порядку № 550 передбачено, що у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Відповідно до пунктів 49, 50 Порядку № 550 у разі коли діями чи бездіяльністю працівників об`єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, орган державного фінансового контролю ставить вимоги перед керівником об`єкта контролю та органом його управління щодо пред`явлення цивільних позовів до винних осіб.

За результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення:

притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю;

порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства;

звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства;

застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Згідно з пунктом 52 Порядку № 550 органи державного фінансового контролю здійснюють контроль за усуненням об`єктами контролю порушень законодавства за результатами аналізу їх зворотного інформування про вжиті заходи, а також під час наступних ревізій цих об`єктів контролю, систематично вивчають матеріали ревізій і на підставі їх узагальнення вносять відповідним органам державної влади та органам місцевого самоврядування пропозиції щодо перегляду нормативно-правових актів, усунення причин і умов, що сприяли порушенням законодавства.

Зважаючи на Акт ревізії, посадовими особами відповідача 21.04.2021 сформовано та скеровано позивачу Вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства № 262511-14/1783-2020.

Суд зауважує, що предметом розгляду у цій справі є правомірність сформованої та скерованої для виконання позивачу Вимоги Управління Держаудитслужи.

Дослідивши зміст оскаржуваної Вимоги судом встановлено, що, з-поміж іншого, вона містить положення, які констатують виявлені контролюючим органом порушення із зазначенням, в тому числі, сум завданої матеріальної шкоди (збитків), обрахованих у гривнях. Також зазначена Вимога містить власне 6 вимог до позивача. Крім того, у Вимозі міститься зазначення про те, що у разі не усунення виявлених порушень законодавства, контролюючий орган має право звернутись до суду.

Вказане положення узгоджується з правовими нормами, закріпленими у пункті 10 частини 1 статті 10 Закону № 2939, а саме органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Крім того, аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку та звернутись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольним об`єктом не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольного об`єкта та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання.

Суд зауважує, що про відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом прийняття такої вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом. Тобто, в органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних об`єктів, яка є обов`язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і на підставі якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Відтак, пункти (частини) вимоги, які не вказують на стягнення збитків, можуть бути перевірені судом у справі за відповідним позовом підконтрольної установи з їх оскарження. Проте, пункти (частини) вимоги, які вказують на стягнення збитків мають перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Збитки, щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Подібні висновки щодо застосування наведених норм права викладено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 820/3534/16 та у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 1440/1820/18, від 10.12.2019 у справі № 808/6509/13-а, від 23.12.2019 у справі № 815/4341/14, від 07.02.2020 у справі № 803/634/17, від 14.02.2020 у справі № 825/3661/15-а, від 28.02.2020 у справі № 808/4044/17, від 28.02.2020 у справі № 2040/6542/18, від 18.03.2020 у справі № 826/14169/17, від 18.03.2020 у справі № П/811/140/17, від 31.03.2020 у справі № 817/650/18, від 02.04.2020 у справі № 820/3534/16, від 16.11.2021 у справі № 160/9553/18.

Суд зазначає, що в оскаржуваній Вимозі відповідачем вказано на допущені позивачем порушення, які призвели до матеріальної шкоди (збитків), зазначені її розміри та висловлено вимоги усунути виявлені порушення, а саме: 2) вжити заходи щодо забезпечення відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок неправильного нарахування та виплати надбавок за напруженість праці та за ненормований робочий день водію автотранспортних засобів КП ТРК «Новий Чернігів» Чернігівської міської ради на загальну суму 66978,32 грн (у тому числі ЄСВ - 12078,05 гривень); 4) вжити заходи щодо забезпечення відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок неправильного нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, на загальну суму 2790378,63 (у тому числі ЄСВ 498366,27 гривень); 6) забезпечити відшкодування коштів в сумі 71390,20 грн, які витрачені не у відповідності до кошторисних призначень. У випадку неможливості забезпечення відшкодування, розглянути питання щодо відшкодування шкоди (збитків) з винної особи відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України.

Зі змісту оскаржуваної Вимоги, у процитованій вище частині, вбачається, що її метою є спонукання позивача до добровільного відшкодування виявлених збитків у визначений строк.

Суд зазначає, що скасування оскаржуваної Вимоги в частині пунктів 2, 4, 6, які за своїм змістом спрямовані на відшкодування матеріальної шкоди (збитків), є неналежним способом захисту порушеного права, доводи щодо суті порушень не можуть бути перевірені в межах предмета доказування по цій справі, а тому заявлена позовна вимога у вказаній частині є передчасною.

Що стосується пункту 1 оскаржуваної Вимоги, а саме розглянути результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників Виконавчого комітету, то суд зазначає таке.

З приводу доводів позивача щодо підстав для скасування пункту 1 Вимоги, то суд вважає, що така обставина як відсутність у Вимозі конкретного способу її виконання (відсутність посилання на конкретні нормативно-правові акти відповідно до яких позивач повинен вчинити дії та не зазначені особи на яких повинні ці дії бути спрямовані, не зазначено до якої саме відповідальності мають бути притягнуті працівники Виконавчого комітету та не вказано які саме працівники) не свідчить про її протиправність та не може бути підставою для скасування.

Більше того, якщо існує декілька способів усунення виявлених у ході ревізії порушень, правом вибору певного конкретного способу відповідно до приписів законодавства наділений саме керівник установи. Разом з тим, вказана обставина не позбавляє підконтрольного об`єкта права звернутися до контролюючого органу з метою отримання певних роз`яснень.

Аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 820/3534/16, від 28.04.2020 у справі № 826/8741/16.

Водночас, суд зазначає, що виявлення винних осіб у порушеннях, зазначених у спірній Вимозі, та притягнення їх до встановленої законом відповідальності є правом керівника підконтрольної установи вибору способу усунення виявлених порушень та обов`язком до виконання та інформування органу контролю про усунення виявлених порушень.

З матеріалів справи вбачається, що Виконавчий комітет відповідно з цих питань до Управління Держаудитслужби не звертався.

Крім того, зважаючи на той факт, що пункт 1 Вимоги є наслідком та нерозривно пов`язаний зі встановленими в ході ревізії фінансовими порушеннями (в тому числі матеріальними збитками установи), сама по собі, в розриві від понесених позивачем збитків, не створює для нього жодних правових наслідків, отже в цій частині (пункт 1) оскаржувана Вимога не підлягає скасуванню.

Щодо пунктів 3, 5 оскаржуваної Вимоги, то суд зауважує, що вказані пункти дублюють один одного і їх зміст полягає у такому: при формуванні показників видаткової частини міського бюджету дотримуватись вимог Бюджетного кодексу України, здійснювати в установленому порядку організацію та управління виконанням міського бюджету, координувати в межах своєї компетенції діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання міського бюджету.

Резюмуючи викладене вище, суд зауважує, що орган державного фінансового контролю наділений повноваженнями здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування (частина 1 статті 2, пункт 7 частини 1 статті 10 Закону № 2939, підпункт 4, 9 пункту 4, підпункт 16 пункту 6 Положення № 43, пункти 45, 46 Порядку № 550).

Так, зокрема, в оскаржуваній Вимозі відповідачем, з-поміж іншого, зазначено про те, що вичерпну інформацію про вжиті заходи щодо усунення порушень та недопущення їх в подальшому, разом із належним чином завіреними копіями підтверджуючих документів, копії розпорядчих документів, прийнятих за результатами ревізії, позивачу необхідно надати до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області до 19 травня 2021 року.

Отже, вимога органу фінансового контролю, виноситься лише у випадку виявлення під час ревізії порушень вимог фінансового законодавства та повинна містити вимоги щодо усунення цих порушень.

Необхідність при формуванні показників видаткової частини міського бюджету дотримуватись вимог Бюджетного кодексу України, здійснювати в установленому порядку організацію та управління виконанням міського бюджету, координувати в межах своєї компетенції діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання міського бюджету, що зафіксована безпосередньо у Вимозі не узгоджується з вимогами законодавства щодо її суті та меті, як обов`язкового до виконання документа, направленого на усунення виявлених порушень вимог законодавства у певній сфері, оскільки така вимога не містить конкретних положень про усунення порушень законодавства, а має лише рекомендаційний характер та направлена на майбутнє.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що оскаржувана Вимога у вказаній частині (пункти 3, 5) підлягає скасуванню.

При розгляді даної справи судом враховано положення частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 826/1508/17 та від 31.08.2021 у справі № 160/5323/20.

Також суд звертає увагу, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправними та скасування пунктів 3, 5 Вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від 21.04.2021 № 262511-14/1783-2021.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 5, 9, 139, 244 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Виконавчого комітету Чернігівської міської ради до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати пункти 3, 5 Вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від 21.04.2021 № 262511-14/1783-2021.

В задоволенні решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області на користь Виконавчого комітету Чернігівської міської ради судовий збір в розмірі 756,67 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, вул. Магістратська, буд. 7, м. Чернігів, 14000, .

Відповідач: Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, вул. Єлецька, буд. 11, м. Чернігів, 14000, .

Дата складення повного рішення суду - 24.11.2021.

Суддя Ю. О. Скалозуб