Справа № 160/15876/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року Справа № 160/15876/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняЗіненко А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: Рудой С.В. Ховрич О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2021р. ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 та, з урахуванням уточненої позовної заяви від 24.09.2021р., просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт №ДП885 від 24.05.2021р., поданого ОСОБА_2 по об`єкту будівництва «Реконструкція житлового будинку та господарської споруди» за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача скасувати реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт №ДП885 від 24.05.2021р., поданого ОСОБА_2 по об`єкту будівництва «Реконструкція житлового будинку та господарської споруди» за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки, а саме: позивач є власником ј частини домоволодіння, а третя особа Ѕ частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачем 24.05.2021р., ОСОБА_2 , як співвласнику частини вказаного житлового будинку, були вчинені дії з проведення реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт №ДП885, згідно якого останній розпочав реконструкцію вказаного індивідуального житлового будинку у ході якого зруйнував несучі стіни будинку, приєднав за допомогою фундаменту та стін з цегли до будинку гараж, зніс покрівлю та має намір будувати декілька поверхів, що позивач вважає незаконним, оскільки таке будівництво не є реконструкцією, тому вважає, що реєстрація спірного повідомлення відповідачем відбулася без отримання будівельного паспорту на таке будівництво та без наявності її згоди, як співвласниці даного житлового будинку, що, на думку позивача, є порушенням вимог п.2.1, п.2.4 Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства від 05.07.2011 року №103 (далі Порядок №103), вважає дії відповідача щодо реєстрації спірного повідомлення протиправними та вчиненими всупереч п.5, п.13, п.15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 (далі Порядок №466), оскільки відповідачем у відповідності до його повноважень не перевірено достовірність даних стосовно наявності у третьої особи права здійснювати реконструкцію всього об`єкта будівництва без урахування того, що він фактично є власником лише частини будівлі. Позивач також посилається і на те, що вчинення відповідачем дій щодо реєстрації спірного повідомлення без наявності її згоди на таке будівництво, як співвласниці вищевказаного житлового будинку, відбулося з порушенням норм ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч.2, ч.3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тому вважає, що реєстрація спірного повідомлення повинна бути скасована відповідачем за судовим рішенням.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, у відзиві на позов просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється згідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за частиною першою цієї статті, не вимагається. 19.05.2021р. через ЦНАП Дніпровської міської ради ОСОБА_2 було подано до управління повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та за результатами його розгляду у зв`язку із зазначенням ОСОБА_2 інформації, що за змістом достатня для реєстрації повідомлення та внесення даних до Реєстру будівельної діяльності, посадовими особами управління внесені дані та зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт. При цьому, представник відповідача вказує на те, що позивач безпідставно посилається на Порядок №103, а, відповідно, обов`язковість наявності її згоди як співвласника земельної ділянки, оскільки ОСОБА_2 не отримувався будівельний паспорт та на підставі будівельного паспорта спірне повідомлення не подавалося. Також представник відповідача вважає і безпідставним посилання на положення ч.3 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки вказані норми регулюють порядок отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки. Окрім того, представник відповідача також вказує і на те, що відповідно до ч.4 ст.34 згаданого Закону, реконструкція, реставрація або капітальний ремонт будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Так, ОСОБА_2 у пункті спірного повідомлення «Земельна ділянка використовується для будівництва на підставі» зазначено, що ним будуть виконуватися будівельні роботи із реконструкції житлового будинку без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані та зроблено посилання на ч.4 ст.34 вказаного Закону; у пункті повідомлення «Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки видані» ОСОБА_2 зроблено посилання на п.25 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017р. №289 «Про затвердження Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються», за достовірність вказаних даних несе відповідальність замовник, а не відповідач, тому представник відповідача вважає, що під час реєстрації вищенаведеного спірного повідомлення, управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (а.с.118-120).

Третя особа - ОСОБА_2 в судові засідання ні 18.10.2021р., ні 28.10.2021р., ні 19.11.2021р. не явився, участь свого представника в судових засіданнях не забезпечив без поважних причин, про наявність даної справи у провадженні суду останньому відомо, що підтверджується змістом копії його апеляційної скарги поданої на ухвалу суду про забезпечення позову, поданої 30.09.2021р. (а.с.86), про час та місце судового розгляду останній повідомлявся неодноразово належним чином, у тому числі і шляхом оприлюднення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади України згідно до вимог ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.113), шляхом надіслання на адресу третьої особи повісток, які за поштовими конвертами, направленими на його адресу АДРЕСА_2 (дана адреса самостійно третьою особою зазначені і у копії апеляційної скарги та міститься у відомостях з ЄДРПОУ - а.с.72) були повернуті поштовим відділенням через те, що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.149-152), про обізнаність третьої особи про проведення судового засідання саме 19.11.2021р. свідчить і зміст клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи (а.с.141).

У відповідності до ч.11 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

При цьому, повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами поштового зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом належних процесуальних дій.

Також за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Так, адміністративним судом ухвала про відкриття провадження у даній справі від 29.09.2021р., а також і ухвала про забезпечення позову у цій справі від 10.09.2021р. (на яку третьою особою була подана апеляційна скарга 30.09.2021р. а.с.86) були оприлюднені як на офіційному сайті Судової влади України, так і у Єдиному державному реєстрі судових рішень, оголошення про виклик третьої особи на сайті Судова влада України також було оприлюднено судом у відповідності до вимог ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, із аналізу вищенаведених документів, можна дійти висновку, що судом було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду даної справи у відповідності до процесуальних вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України та третя особа ОСОБА_2 є належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду даної справи виходячи з вищенаведених обставин та з урахуванням діючих процесуальних норм.

Відповідна правова позиція щодо належного повідомлення учасників справи також узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду у його постанові від 16.12.2020р. у справі №120/4080/19-а, яка застосовується судом і у даних подібних правовідносинах з урахуванням вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

17.11.2021р. до канцелярії суду ОСОБА_2 було подано клопотання про відкладення судового розгляду даної справи, призначеного на 19.11.2021р. на іншу дату у зв`язку із не отриманням позовної заяви та доданих до неї доказів, отриманням інформації про справу з Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с.141).

Розглянувши вищенаведене клопотання, вислухавши думку учасників справи, суд не находить жодних обґрунтованих підстав для його задоволення та відсутність підстав для відкладення розгляду даної справи, з огляду на те, що судом розгляд даної справи відкладався двічі у зв`язку із неявкою у тому числі і третьої особи, третя особа ОСОБА_2 був обізнаний про наявність у провадженні адміністративного суду даної справи ще з 30.09.2021р. (дата подання апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову) - (а.с.86), проте, у період з 30.09.2021р. і до 19.11.2021р. не вжив жодних заходів для отримання поштових відправлень від суду, повернутих поштою (а.с.149-152), що свідчить про умисне затягування третьою особою строків розгляду даної справи, оскільки третя особа у клопотанні сам зазначає, що отримує інформацію по справі з Єдиного державного реєстру судових рішень, у яких міститься інформація про предмет і підстави позову, а тому зазначені обставини щодо не отримання позовної заяви та доданих до неї документів, не можуть бути визнані судом обґрунтованими підставами та поважними причинами для відкладення розгляду даної справи з урахуванням не вжиття останнім жодних заходів для отримання позову ні засобами поштового зв`язку, ні безпосередньо в суді та виходячи зі строків розгляду справи, встановлених ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки за умови, якщо такий учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Враховуючи наведене, належне повідомлення третьої особи ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду справи, неодноразові неявки третьої особи в судові засідання без поважних причин, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності третьої особи та його представника за наявними у матеріалах справи доказами з урахуванням вищенаведених вимог п.1 ч.3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 10.09.2021р. заяву позивача про забезпечення позову було задоволено та зупинено дію повідомлення про початок будівельних робіт №ДП885 від 24.05.2021р., заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо будівництва та реконструкції житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснюються на підставі реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт №ДП885 від 24.05.2021р., до набрання законної сили рішенням суду у даній справі (а.с.50-51).

Ухвалою суду від 29.09.2021р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі та розгляд її призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також запропоновано, у тому числі і третій особі, протягом 15 днів з дня отримання ухвали надати суду письмові пояснення по суті позову та докази на їх підтвердження з дотриманням вимог ст.ст.165, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, окрім того, надати згоду позивача на проведення будівельних робіт, оформлену у встановленому законодавством порядку згідно до вимог ст.ст.72-76 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.81).

Третьою особою - ОСОБА_2 на виконання вимог вказаної вище ухвали суду письмових пояснень по суті позову та доказів на їх підтвердження суду надано не було, чим проігноровано вимоги ухвали суду, незважаючи на те, що дана ухвала суду була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а відповідно, доведена до відома третьої особи у спосіб та у порядку у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до судових рішень».

У ході судового розгляду справи встановлені наступні обставини у даній адміністративній справі.

Відповідно до інформації з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №255658244 від 07.05.2021р. об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 132,8 кв.м. на праві приватної спільної часткової власності належить наступним власникам, а саме: ОСОБА_2 Ѕ частка, ОСОБА_1 ј частка, ОСОБА_3 ј частка, що підтверджується змістом копії наведеного витягу (а.с.12-13).

Згідно до копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.12.2017р. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.2006р. ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ј частки будинку, розташованого у АДРЕСА_3 ( зараз АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно відомостей із копії Технічного паспорту від 03.11.2006р. на садибний (індивідуальний) житловий будинок за вказаною вище адресою, будинок АДРЕСА_3 складається із одноповерхової будівлі квартири АДРЕСА_4 загальною площею 66,6 кв.м. та квартири АДРЕСА_5 загальною площею 66,3 кв.м. гаража та споруд згідно плану земельної ділянки, яка становить 609 кв.м., яка в натурі не виділялась між співвласниками двох квартир, такі докази в матеріалах справи відсутні (а.с.15-19).

Також у відповідності до відомостей, наведених у копії паспорта позивача, остання з 01.03.1991р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ( зараз АДРЕСА_1 ) (а.с.20).

24.05.2021р. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради було здійснено реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт №ДП885 від 24.05.2021р., поданого ОСОБА_2 по об`єкту будівництва «Реконструкція житлового будинку та господарської споруди» за адресою: АДРЕСА_7 , що підтверджується змістом копії наведеного повідомлення, наявної у справі (а.с.121-126).

Позивач, вважаючи, що вищенаведена реєстрація відповідачем наведеного повідомлення була проведена із порушенням її законних прав та інтересів, як співвласниці вказаного вище будинку, оскільки вона не надавала згоди на проведення такої реконструкції її домоволодіння, а, відповідно, вважає, що дії відповідача щодо проведення реєстрації наведеного повідомлення є протиправними, вчиненими з порушенням чинного законодавства у сфері містобудування, тому звернулася до суду з цим позовом, у якому просить визнати дії відповідача щодо реєстрації такого повідомлення протиправними та зобов`язати відповідача скасувати реєстрацію цього повідомлення.

Заслухавши учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову частково в частині скасування реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт №ДП885 від 24.05.2021р., при цьому, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, здійснивши вихід за межі позовних вимог з урахуванням приписів ст.ст.9,245 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-УІ (далі Закон №3038).

За приписами статті 1 Закону №3038 встановлено, що будівництво нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.34 Закону №3038 передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання ним повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному державному архітектурно-будівельному контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно до пункту 2.1 Порядку №103 видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів із дня надходження пакета документів, до якого входять:

- заява про видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку;

- засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію;

- ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо);

- проект будівництва (за наявності);

- засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Будівельний паспорт реєструється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у журналі реєстрації будівельних паспортів п.2.14 Порядку №103.

За приписами частин першої, другої статті 36 Закону №3038 визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

У відповідності до вимог п.2.16 Порядку №103 передбачено, що після направлення замовником відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідних органів Держархбудінспекції будівельний паспорт є підставою для виконання будівельних робіт.

Отже, із аналізу наведених вище норм чинного законодавства видно, що підставою для початку виконання будівельних робіт є не тільки подання відповідного повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а ще і наявність будівельного паспорта, (який у тому числі, повинен містити і згоду співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову), зареєстрованим відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у журналі реєстрації будівельних паспортів.

Разом з тим, такий будівельний паспорт по об`єкту будівництва «Реконструкція індивідуального житлового будинку та господарської споруди» за адресою: АДРЕСА_7 відсутній, та у ході судового розгляду даної справи ні представником відповідача, ні третьою особою такого документу суду не було надано.

Пунктом 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі виявлення органом архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні, які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовникові протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, також може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

- подання замовником заява про скасування повідомлення про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт;

- отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником будівництва;

- встановлення під час проведення перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, за рішенням суду, що набрало законної сили.

Отже, вищенаведені норми свідчать про те, що право на виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), надається на підставі будівельного паспорта та після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на підставі поданих документів, зокрема, засвідченої в установленому порядку згоди співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дає підстави суду дійти висновку про те, що згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) в обов`язковому порядку подається як для розміщення нових, так і реконструкції існуючих об`єктів будівництва.

При цьому, і аналіз пункту 15 Порядку №466 дає підстави для висновку про те, що право на початок підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.

При цьому, рішення суду, що набрало законної сили, є самостійною підставою скасування права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення.

Відповідна правова позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеній у його постанові від 19.06.2018р. у справі №297/1445/17 та у постанові від 30.03.2021р. у справі №1940/1891/18, яка є обов`язковою для застосування адміністративним судом у подібних правовідносинах у порядку, встановленому ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, як встановлено у ході судового розгляду справи із наявних в матеріалах справи документів, третьою особою ОСОБА_2 було подано до органів містобудування відповідача у справі - повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція житлового будинку та господарської споруди», місце розташування об`єкта будівництва АДРЕСА_7 , яке зареєстроване відповідачем 24.05.2021р. за №ДП85 (а.с.121-126).

В той же час, із змісту копії вищенаведеного повідомлення та копії паспорту позивача ОСОБА_1 вбачається, що у вищенаведеному будинку АДРЕСА_7 зареєстрована з 01.03.1991р. позивач (а.с.20).

Тобто, із наведеного, можна дійти висновку, що третя особа ОСОБА_2 фактично подав повідомлення щодо реконструкції квартири у вищенаведеному житловому будинку, яка належить позивачу ОСОБА_1 , жодних доказів права власності саме на квартиру АДРЕСА_4 третьою особою ОСОБА_2 суду не надано, а отже, у вищенаведеному повідомленні останнім зазначені недостовірні відомості (дані) щодо реконструкції квартири АДРЕСА_4 , яка йому не належить.

Також слід зазначити, що поняття «реконструкція» визначено у ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», затверджених наказом Мінрегіону України 04.06.2014р. №163, який набрав чинності 01.10.2014р.

Так, у пункті 3.21 зазначених будівельних норм визначено, що реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Так, як свідчить зміст повідомлення про початок будівельних робіт №ДП 85 від 24.05.2021р., поданого ОСОБА_2 на реєстрацію до органів Управління ДАБК на реконструкцію житлового будинку та господарської споруди за адресою: АДРЕСА_7 , замовником ОСОБА_2 у вказаному повідомленні зазначено, наступне, а саме: « згідно п.25 наказу №289 від 06.11.2017р. Міністерства та регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України містобудівні умови та обмеження не передбачаються» (а.с.123); у графі « Земельна ділянка використовується для будівництва на підставі» зазначено: «Згідно п.4 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі реконструкції об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів, інформація про земельну ділянку не заповнюється»; зазначено також, що загальна площа об`єкта відповідно до проектної документації, кв. м. 66,5, серед основних показників об`єкта будівництва у графі - поверховість зазначено поверх 1+мансарда (а.с.124).

Дійсно, ч.4 ст.34 Закону №3038 передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Тобто, аналіз вказаної норми свідчить про те, що право на реконструкцію об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідно до містобудівної документації надається лише на замовлення органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Однак, третя особа ОСОБА_2 не є ні органом місцевого самоврядування, ні державним органом, а тому вказана норма не може на нього розповсюджуватися, і не звільняє його від обов`язку заповнення такої інформації у відповідному повідомленні, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що зазначення у повідомленні про початок виконання будівельних робіт про те, що графа «Земельна ділянка використовується для будівництва на підставі» із посиланням на ч.4 ст. 34 наведеного Закону №3038 про те, що у разі реконструкції об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів, інформація про земельну ділянку не заповнюється, є недостовірними даними у поданому повідомленні з урахуванням аналізу вищенаведеної норми ч.4 ст.34 Закону №3038.

При цьому, щодо посилання у повідомленні на те, що реконструкція об`єкта будівництва не передбачає зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів згідно до ч.4 ст.34 Закону №3038 та згідно п.25 наказу №289 від 06.11.2017р. містобудівні умови та обмеження не передбачаються, слід зазначити наступне.

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються затверджений наказом Міністерства та регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017р. № 289 ( далі Наказ №289).

Згідно з пунктом 25 згаданого Наказу №289 передбачено, що містобудівні умови та обмеження не надаються у разі реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських вбудованих приміщень громадського призначення.

Проте, як видно зі змісту фотокарток, доданих до позову, при проведенні реконструкції вказаної квартири АДРЕСА_4 (яку зазначено замовником ОСОБА_2 у повідомленні про початок будівельних робіт) зовнішня конфігурація житлового будинку АДРЕСА_3 була змінена при порівнянні Технічного паспорту плану житлового будинку, виданого 03.11.2006р.та фотокарток на момент розгляду даної справи, наявних у справі, а саме: у плані будинку видно, що будинок АДРЕСА_3 складається із одноповерхової будівлі, яка включає в себе дві квартири квартира АДРЕСА_8 , загальною площею 66,3 кв.м. (а.с.17-18), а зі змісту фотокарток вказаного будинку станом на 11.10.2021р. слідує, що фактично відбулося приєднання гаражу до частини будинку із улаштуванням відповідного фундаменту та влаштування другого поверху із білої цегли з виведенням вікон на другому поверсі (а.с.99-101), що фактично свідчить про зміну як геометричних розмірів фундаментів житлової будівлі, так і зміну зовнішньої конфігурації житлового будинку.

Проте, третьою особою ОСОБА_2 у повідомленні було зазначено про те, що реконструкція відбуватиметься без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів та без зміни зовнішньої конфігурації будівлі, що не відповідає дійсності, спростовується вищенаведеними фотокартками станом на 11.10.2021р., а, відповідно, є недостовірними даними, які були зазначені у повідомленні про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021р..

Також судом враховується і те, що третьою особою ОСОБА_2 у повідомленні про початок будівельних робіт зазначено серед основних показників об`єкта будівництва, влаштування мансарди (а.с.124).

Поняття «мансарда» визначено у ДБН В.2.2-15:19 «Житлові будинки основні положення», затверджених наказом Мінрегіонбуду №87 від 26.03.2019р., які набрали чинності з 01.12.2019р., у пункті 3.30 яких встановлено, що мансарда це поверх у горищевому просторі, фасад якого повністю або частково утворений поверхнею (поверхнями) похилої чи ламаної покрівлі.

В той же час, як видно із фотокарток станом на 11.10.2021р., наявних в матеріалах справи, третьою особою - ОСОБА_2 фактично частину даху житлового будинку було розібрано та на його місці зводяться нові стіни другого поверху з влаштуванням вікон, що не відповідає вимогам вищенаведеного поняттю «мансарда», а отже, із наведеного аналізу можна дійти висновку, що третьою особою у наведеній дослідженій частині також у повідомленні про початок будівельних робіт (влаштування мансарди) були зазначені недостовірні дані, що підтверджується змістом копії повідомлення про початок будівельних робіт та досліджених судом фотокарток(а.с.99-101, 124).

Таким чином, із вище встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм законодавства у сфері містобудування у їх сукупності, суд приходить до висновку, що третьою особою ОСОБА_2 у поданому на реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт були зазначені вище встановлені судом недостовірні дані, оскільки фактично третьою особою здійснюється реконструкція квартири АДРЕСА_4 (що зазначено у повідомленні), яка третій особі не належить, таких доказів матеріали справи не містять з урахуванням того, що позивач зареєстрована у квартирі АДРЕСА_4 (а.с.20) та вказане третьою особою не спростовано, внаслідок вказаної реконструкції фактично відбулася як зміна геометричних розмірів фундаменту житлової будівлі, так і зміна зовнішньої конфігурації житлового будинку, здійснюється не влаштування мансарди, а будівництво другого поверху зі зведенням нових стін та вікон (а.с.99-101), що свідчить про те, що така реконструкція житлової будівлі потребує не тільки подання повідомлення про початок будівельних робіт, а й наявності зареєстрованого у встановленому порядку будівельного паспорта, у переліку документів до якого в обов`язковому порядку повинна бути надана засвідчена у встановленому порядку згода співвласника земельної ділянки (житлового будинку) на таку забудову.

Враховуючи наведене та те, що позивач - ОСОБА_4 є співвласницею житлового будинку АДРЕСА_3 , мешкає у квартирі АДРЕСА_4 , що підтверджується вище дослідженими доказами, наявними у справі (а.с.12-20) на реконструкцію якої третьою особою ОСОБА_2 фактично подане повідомлення про початок будівельних робіт, суд приходить до висновку, що наявність письмової згоди позивача на реконструкцію вказаного житлового будинку є обов`язковою.

При цьому, роблячи такий висновок, судом також враховуються і норми ст.358 Цивільного кодексу України за якими встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, а також і підтверджено представником відповідача будівельний паспорт на реконструкцію житлового будинку за вказаною вище адресою не реєструвався та не був підставою для реєстрації і повідомлення про початок будівельних робіт.

А відповідно, можна дійти і висновку, що позивачем згода на проведення реконструкції житлового будинку не надавалась, що підтверджено самим позивачем у позові та представником позивача у ході судового розгляду справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачем повідомлення про початок будівельних робіт від 24.05.2021р., поданого ОСОБА_2 на реконструкцію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 без наявності засвідченої в установленому порядку згоди позивача ОСОБА_1 як співвласниці наведеного житлового будинку на забудову, є протиправною, суперечить як вимогам ст. 358 ЦК України, так і вимогам чинного містобудівного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Окрім того, судом також було встановлено, що позивач 10.08.2021р. зверталася до відповідача, як до органу контролю за таким будівництвом, зі зверненням щодо законності будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.117) та за результатами розгляду вказаного звернення відповідачем було прийнято наказ №227п від 29.09.2021р. про проведення позапланової перевірки на вказаному об`єкті будівництва, видано направлення для проведення заходу контролю зі строком дії з 30.09.2021р. по 13.10.2021р., направлено звернення до органів поліції щодо сприяння у проведенні такої перевірки від 07.10.2021р. та цього ж дня 07.10.2021р. відповідачем на адресу позивача було скеровано лист про вжиті вищенаведені заходи (а.с.157-160).

Таким чином, із наведеного можна дійти висновку, відповідач, як орган державного контролю у сфері містобудування, фактично не вжив до кінця жодних належних заходів для проведення перевірки щодо законності вказаного будівництва (реконструкції) у спосіб, у порядку та у межах його повноважень, встановлених законодавством у наведеній сфері, ні акту перевірки, ні припису не склав всупереч вимогам законодавства.

В той же час, оскільки судом із наданих доказів встановлено недостовірність даних, зазначених у повідомленні про початок будівельних робіт, зареєстрованого відповідачем 24.05.2021р., відповідачем не було вжито достатніх належних заходів для усунення встановлених порушень за зверненням позивача у межах повноважень відповідача, що є достатніми підставами для скасування реєстрації такого повідомлення у судовому порядку.

У відповідності до вимог ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини у справі, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ст.ст.75,76 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, представником відповідача у ході судового розгляду справи не було наведено жодних підстав, не надано жодних належних, достатніх та достовірних доказів, які б свідчили про правомірність дій відповідача щодо реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 з урахуванням встановлених обставин щодо того, що вказана квартира належить позивачеві, яка відповідного повідомлення не подавала та виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства.

При цьому, судом не можуть бути покладені в основу даного судового рішення та відхиляються судом, аргументи представника відповідача з приводу того, що відповідальність за достовірність даних, зазначених у повідомленні про початок будівельних робіт від 24.05.2021р. несе замовник будівництва, з огляду на те, що зазначене твердження не звільняє відповідача від обов`язку перевірити достовірність таких даних як під час розгляду таких матеріалів та повернути їх у відповідності до вимог Порядку №103, а також не звільняє від обов`язку провести перевірку у спосіб, встановлений п.15 Порядку №466 та скасувати право на початок будівельних робіт з урахуванням того, що було відповідне звернення позивача, яке залишилося відповідачем без належного реагування органу, якому надані повноваження щодо здійснення контролю за таким будівництвом згідно до вимог законодавства та наведених Порядків.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги викладене та перевіривши правомірність дій відповідача з приводу реєстрації відповідачем повідомлення про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021р., поданого ОСОБА_2 на реконструкцію індивідуального житлового будинку та господарської споруди за адресою: АДРЕСА_7 , суд приходить до висновку, що, провівши реєстрацію вказаного повідомлення, відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що, реєструючи вказане вище повідомлення про початок будівельних робіт, відповідачем були порушені права та інтереси позивача, які підлягають судового захисту шляхом скасування реєстрації вказаного повідомлення про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021р., при цьому, із виходом за межі позовних вимог позивача з метою ефективного захисту порушеного права з урахуванням вимог ст.ст.9,245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, судом враховуються норми ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, за якою передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Окрім того, слід зазначити, що обираючи наведені вище способи захисту порушеного права позивача, суд виходить із того, що Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективного засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає статті 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зобу, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява №40450/04 пункт 64).

Питання ефективності правового захисту аналізувалося і у рішеннях Верховного Суду України та Верховного Суду, де вказувалося на те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії), а здійснювалося примусове виконання рішення; «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає положенням Конвенції (постанова Верховного Суду України від 16.09.2015р. у справі №21-1465а15; постанова ВП Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018р. у справі №826/14016/16, від 11.02.2019р. у справі №2а-204/12, постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021р. у справі №910/10011/19).

Отже, адміністративний суд, за загальним правилом, не обмежений у виборі ефективного способу відновлення права особи, порушеного суб`єктом владних повноважень, і вправі обрати найоптимальніший або такий, що відповідає характеру такого порушення та враховує обставини конкретної справи.

Зазначений правовий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.05.2021р. у справі №826/13229/16.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи із обраного, наведеного вище судом способу захисту порушеного права позивача, який є найбільш ефективним, виходячи з вимог ст.ст.9,245 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.13 Конвенції, практики ЄСПЛ та судової практики Верховного Суду.

З урахуванням наведеного та того, що позивачем обрані такі способи захисту порушеного права позивача як визнання протиправними дій відповідача щодо реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021р. та зобов`язання відповідача скасувати реєстрацію вказаного повідомлення, які не є ефективними способами захисту порушених прав позивача та не призведуть до повного відновлення порушеного права позивача, а тому вони не підлягають задоволенню виходячи з вищенаведених обставин та аналізу ст.13 Конвенції, рішення Європейського суду з прав людини.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 205, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021р., поданого ОСОБА_2 , по об`єкту будівництва «Реконструкція індивідуального житлового будинку та господарської споруди» за адресою: АДРЕСА_7 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено - 24.11.2021р.

Суддя С.О. Конєва