Справа № 200/11137/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 р. Справа№200/11137/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, який поданий адвокатом Лозінською Оксаною Олександрівною, про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 16 липня 2021 року №21, щодо відмови в призначенні пенсії за Списком №1, яке було складено відповідачем згідно штрихкоду 25 серпня 2021 року;

- зобов`язання відповідача зарахувати період роботи з 24 жовтня 1988 року по 31 грудня 1998 року та з 17 січня 2003 року по 28 лютого 2017 року в ПАТ Донецький металургійний завод як стаж роботи на пільгових умовах за Списком№1;

- зобов`язання відповідача переглянути заяву позивача від 10 липня 2021 року та призначити пенсію на пільгових умовах за Списком№1 з 10 липня 2021 року (з дня звернення до УПФУ).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до заяви про призначення пенсії позивачем надано усі необхідні документи, так відомості щодо періоду роботи у ПАТ «Донецький металургійний завод», що має зараховуватися до пільгового стажу у подвійному розмірі, підтверджується записами трудової книжки, довідкою про пільговий стаж роботи за Списком№1, особовою карткою та наказами про атестацію робочих місць. Проте відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії, пославшись на відсутність пільгового стажу, що обумовлено не зарахуванням періоду роботи у ПАТ «Донецький металургійний завод», оскільки підприємство знаходиться на тимчасово непідконтрольній території та відомості у реєстрі застрахованих осіб відсутні . На думку позивача, знаходження трудових архівів на тимчасово непідконтрольній українській владі території та відсутність можливості здійснення перевірки виданих документів, не може позбавляти його конституційного права на соціальний захист.

29 вересня 2021 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Відповідач вказав, що оскільки підприємство ПАТ «Донецький металургійний завод» розміщується на тимчасово окупованій території України, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що і здійснено під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії. Оскільки пільговий стаж позивача становить 4 роки 0 місяців 16 днів, у призначенні пенсії відмовлено. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 3 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 15 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази по справі.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року вирішено залучити до участі у справі №200/11137/21 другим відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та повторно витребувати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області докази по справі.

Відповідач 2 відзив на адміністративний позов не подав. 24 листопада 2021 року до суду надійшло клопотання про продовження Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області строк для подання відзиву на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що відповідачем не отримано копію позовної заяви ОСОБА_1 .

Суд не вбачає підстав для задоволення зазначеного вище клопотання, оскільки матеріалами адміністративної справи підтверджено направлення разом з ухвалою від 25 жовтня 2021 року про залучення до участі у справі другим відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області копію позову з додатками, доказів протилежного відповідачем 2 до клопотання не додано.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 31 жовтня 2000 року Куйбишевським РВДМУ України в Донецькій області.

Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24 червня 2021 року №1451-, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

10липня 2021 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії, додавши до заяви копії: паспорта, довідки внутрішньо переміщеної особи, трудової книжки НОМЕР_2 , диплому НОМЕР_3 , військового квитка НОМЕР_4 , довідки ПАТ «Донецький металургійний завод» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки від 16 березня 2017 року №08/31-635, наказу від 4 січня 2000 року №2 про атестацію робочих місць на ТОВ «Донецький металургійний завод» з додатком №1.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №21 від 16 липня 2021 року відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового стажу роботи. Так, згідно з вказаним рішенням, страховий стаж позивача складає 30 років 00 місяців, пільговий стаж становить 4 роки 0 місяців 16 днів, який розраховано згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

25 серпня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу направлено лист, у якому повідомлено про відмову в призначенні пенсії рішенням від 16 липня 2021 року за №21.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не взяті до уваги довідки про підтвердження пільгового стажу роботи та як наслідок не ураховано деякі періоди роботи, позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання повторно розглянути його заяву та призначити пенсію на пільгових умовах.

Суд зазначає, що саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №21 від 16 липня 2021 року відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. 25 серпня відповідачем-1 лише повідомлено позивача про відмову в призначенні пенсії.

Таким чином, суд розглядає питання щодо правомірності прийняття рішення №21 від 16 липня 2021 року.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Тобто необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, зокрема зайнятість повний робочий день на роботах, що передбачені списком №1, та атестація робочих місць.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Далі Порядок №637).

Згідно з Порядком № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З самої назви Порядку та безпосередньо з пункту 20 убачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, зазначеним Порядком передбачено підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючою довідкою, а у разі неможливості підтвердження стажу такою довідкою та розміщення підприємства на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб.

Так, із записів трудової книжки НОМЕР_5 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_1 , убачається, що позивач працював у Донецькому металургійному заводі, зокрема у період:

- з 24 грудня 1988 року по 12 лютого 1997 року нагрівачем металу листопрокатного цеху;

- з 12 лютого 1997 року по 15 червня 1999 року майстром стану гарячої прокатки листопрокатного цеху;

- з 15 червня 1999 року по 1 лютого 2001 року виробничим майстром стана 2300 прокатного цеху;

- з 1 лютого 2001 року по 15 січня 2003 року виробничим майстром печей прокатного цеху.

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені підписом головного інспектора відділів кадрів підприємства та скріплена печаткою.

Суд зазначає, що порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Так, робота позивача за посадою нагрівач металу, «майстер стану гарячої прокатки» передбачені Списком №1, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року.

При цьому, разом із заявою про призначення пенсії за віком позивач надав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №08/31-635 від 16 березня 2017 року відомостями якої підтверджено, що ОСОБА_1 у період, а саме: з 24 грудня 1988 року по 12 лютого 1997 року працював нагрівачем металу листопрокатного цеху; з 12 лютого 1997 року по 15 червня 1999 року працював майстром стану гарячої прокатки листопрокатного цеху; з 15 червня 1999 року по 1 лютого 2001 року працював виробничим майстром стана 2300 прокатного цеху; з 1 лютого 2001 року по 15 січня 2003 року працював виробничим майстром печей прокатного цеху, що передбачено Списком 1, розділом ІІІ підрозділом 3 пункту «а» та «б», код професії 1030300а-14852 та 1030300б-23187 постанови КМУ від 11 березня 1994 року №162.

Також надано копію наказів Донецького металургійного заводу про проведення атестації робочих місць за Списком №1.

Також матеріали справи містять вказані вище накази про атестацію робочих місць та особисту картку позивача.

Як убачається з рішення про відмову в призначенні пенсії та відзиву на адміністративний позов, відповідачем відмовлено позивачу в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи, що не визначені у індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Тобто, зазначені вище документи відповідачем при прийнятті рішення про призначення пенсії не досліджувалися та не аналізувалися, при цьому вони мали значення для правильного вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, адже вони визначають пільговий характер роботи позивача та підтверджують проведення атестації його робочих місць, що є умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому пенсійний орган при аналізі таких довідок має виходити з того, що з огляду на загальні принципи, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН (а саме намібійські винятки, сформульовані Судом щодо окупованих територій, згідно з якими документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян) та в рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах Кіпр проти Туреччини (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozerv. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016), орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Отже, рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідачем прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що призвело до порушення пенсійних прав позивача.

На підставі викладеного, суд вважає, що порушене право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах підлягає відновленню шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії.

Разом з тим, суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача зарахувати спірні періоди до пільгового та страхового стажу, оскільки відповідачем виконані не всі умови для прийняття рішення, а саме не досліджено та не проаналізовано надані позивачем довідки та накази про атестацію, які мали значення для правильного вирішення питання про призначення позивачу пенсії.

Вчинення таких дій входить до безпосередньої компетенції органа Пенсійного фонду України.

Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2018 року в справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

На підставі викладеного, ураховуючи, що зарахування періодів роботи до відповідного стажу належить до повноважень Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Також не підлягає задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, оскільки статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Отже, рішення суду щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах є фактичним втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанцій про сплату судового збору, позивачем за подання даного адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Таким чином, ураховуючи, що саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - 2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И РІ Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №21 від 16 липня 2021 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, б.3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10 липня 2021 року, з урахуванням правової оцінки, що надана судом у даному рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, б.83, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв