Справа № 420/4885/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4885/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міністерства соціальної політики України, третя особа: Одеська міська рада про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міністерства соціальної політики України, третя особа: Одеська міська рада, в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

У 2020 року Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси нарахувало та виплатило ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічну разову грошову допомогу у розмірі 1390 (одна тисяча триста дев`яносто) грн. 00 коп.

19.03.2021 року позивач звернувся до відповідача щодо нарахування та виплати йому недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що визначено для учасників бойових дій частиною 5 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII), з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

26.03.2021 року за вих. №02-М-18495/еп Відповідач надав відповідь, в якій посилаючись на статтю 17-1 Закону № 3551-XII, Закон України "Про державний бюджет на 2020 рік" та постанову Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", відмовив у задоволенні вимог позивача.

Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх прав.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 01.04.2021 року залишено позовну заяву без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13.04.2021 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст. 262 КАС України).

29.04.2021 року за вхід. №22035/21 від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшов відзив, який обґрунтований тим, що у 2020 році розміри разової грошової допомоги до 5 травня визначено постановою КМУ від 19.02.2020 року №112 «Про деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Відповідно Постанови №112 позивачу виплачена разова грошова допомога у розмірі 1390,00 грн.

Разом з тим, відповідач зазначив, що Міністерство соціальної політики України є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціальної політики та відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на нього покладається обов`язок щодо здійснення виплат до 5 травня. Тому, на думку представника відповідача, без зобов`язання Міністерства соціальної політики України виділити відповідні кошти - виконання позовних вимог буде неможливим, оскільки вказана виплата проводиться виключно за рахунок державного бюджету України. Натомість, зобов`язання здійснити виплату Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради фактично покладає обов`язок зі сплати такої державної допомоги на місцевий бюджет, що є суттєвим для вирішення правовідносин, пов`язаних з належним виконанням державою обов`язків з виплати державної щорічної грошової допомоги ветеранам війни.

Ухвалою суду від 17.05.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про заміну відповідача та залучено другого відповідача у справі: Міністерство соціальної політики України. Відповідно до ч. 6 с. 48 КАС України розгляд адміністративної справи розпочато спочатку.

Ухвалою суду від 17.05.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача (Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради) про застосування строків звернення до адміністративного суду за вхід. № 22037/21.

Ухвалою суду від 12.07.2021 року продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.08.2021 року зупинено провадження по справі до отримання доказів.

Ухвалою суду від 30.09.2021 року із занесенням до протоколу підготовчого засідання поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 30.09.2021 року із занесенням до протоколу підготовчого засідання залучено до участі у справі в якості третьої особи Одеську міську раду.

Ухвалою суду від 28.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

03.11.2021 року за вхід. №ЕП/30198/21 від Одеської міської ради надійшли письмові пояснення третьої особи, в яких зазначено, що Одеська міська рада акцентує увагу на тому, що стягнення судами з органів місцевого самоврядування державної щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня фактично є перекладанням взятого на себе державою обов`язку з надання допомоги, яка має виплачуватися з державного бюджету, на місцевий бюджет, яким такі видатки не лише не передбачені, але й суперечать бюджетному законодавству України. У свою чергу, ігнорування різного правового статусу відповідачів у цій справі - органів місцевого самоврядування та у зразковій справі № 440/2722/20 - державної установи, створює правовий прецедент, за яким справи, аналогічні цій справі, визнаються судами нижчих інстанцій типовими, що призводить до помилкового застосування висновків у зразковій справі та ухвалення судових рішень, які суперечать як положенням чинного законодавства, так і позиції Конституційного Суду України, який у рішенні від 27.02.2020 року у справі № 1-247/2018(3393/18) визнав недопустимим ухилення державою від взятих на себе обов`язків зі сплати державної допомоги ветеранів війни.

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» унормовано, що дана державна виплата до 5 травня здійснюється Міністерством соціальної політики України «напряму».

Таким чином, Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси виконало лише технічну роль перерахування позивачу коштів, які управління отримало від Міністерства соціальної політики України як головного розпорядника коштів державного бюджету на щорічну разову грошову допомогу ветеранам війни. Безпосередньо ані Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси, ані Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, ані будь-який інший орган місцевого самоврядування не визначає розмір такої виплати та не має жодної законодавчої можливості здійснення додаткових виплат громадянам з державного бюджету, тоді як жодних додаткових видатків (трансфертів) для виплати відповідачем такої допомоги, крім тієї, яка вже була перерахована громадянам, з Державного бюджету України органам місцевого самоврядування не виділялося.

Проте, в даному випадку Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси в повній мірі виконало покладені на нього законодавством функції перерахування позивачу коштів, що надійшли з державного бюджету, з урахуванням чого в діях управління відсутня протиправна бездіяльність. Натомість, саме Міністерство соціальної політики України як головний розпорядник коштів державної щорічної допомоги ветеранам війни мало здійснити перерахування управлінню коштів для виплати громадянам у визначеному законом розмірі, що зроблено не було.

Зобов`язання виконавчого органу міської ради здійснити нарахування та виплату недоплаченої державної щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня, зумовлює перекладання зобов`язання зі сплати такої допомоги, яка має сплачуватися Міністерством соціальної політики України з Державного бюджету України, на місцевий бюджет, тоді як органи місцевого самоврядування на сьогодні не уповноважені здійснювати таку виплату.

В той час, саме держава, яка взяла на себе обов`язок з виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня, повинна нести відповідальність у випадку невиконання (неповного виконання) цих зобов`язань. Натомість, перекладання судом такої відповідальності на органи місцевого самоврядування є безпідставним та неприпустимим.

Ухвалу суду від 17.05.2021 року про залучення співвідповідачем по справі направлено та вручено засобами електронної пошти на офіційну електронну пошту Міністерства соціальної політики України () 21.05.2021 року, що підтверджується роздруківками з електронної пошти.

Строк для надання відзиву сплинув 07.06.2021 року.

Станом на дату винесення рішення відзив від Міністерства соціальної політики України до суду не надходив.

05.08.2021 року за вхід. №42761/21 надходила заява позивача про розгляд справи без його участі.

18.10.2021 р. на підставі Рішенням зборів судді Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року № 19 прийнято Наказ від 18 жовтня 2021 року Одеса № 20- ОС/Д/С «Про особливості роботи Одеського окружного адміністративного суду на період запровадження в Одеській області «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення COVID-19».

Інформація про режим роботи суду в умовах карантинних обмежень розміщена на сайті Судової влади України за посиланням https://adm.od.court.gov.ua/sud1570/pres-centr/news/939685/.

Розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20.04.2015 року, відповідно до якого позиває має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

У 2020 року Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси нарахувало та виплатило ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій щорічну разову грошову допомогу у розмірі 1390 (одна тисяча триста дев`яносто) грн. 00 коп.

19.03.2021 року позивач звернувся до відповідача щодо нарахування та виплати йому недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що визначено для учасників бойових дій частиною 5 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII), з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

26.03.2021 року відповідач листом №02-М-18495/еп відмовлено позивачу у задоволенні вимог позивача.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані, насамперед, приписами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII.

Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни встановлені статтею 13 вказаного Закону.

Згідно із частиною другою статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

01 січня 1999 року набрав чинності Закон № 367-ХІV, яким:

статтю 12 доповнено частиною четвертою такого змісту:

"Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком";

статтю 13 Закону № 3551-XII доповнено частиною в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком»;

статтю 14 доповнено частиною четвертою такого змісту:

"Щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком";

статтю 15 доповнено частиною четвертою такого змісту:

"Щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружились вдруге, щорічна разова грошова допомога виплачується в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком".

Пункт 1 статті 16 доповнено словами "разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, яка виплачується щорічно до 5 травня".

Пунктом 20 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 107-VI) текст вказаних вище частин статей Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені пунктом 20 розділу ІІ Закону № 107-VI, визнані неконституційними.

Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 13 Закону № 3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 3551-XII фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються БК України.

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року №79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України Рішенням від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, дійшов висновку про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 відновлено дію статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-ХІV.

Водночас, Кабінет Міністрів України у Постанові №112 установив, що у 2020 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом №3551-XII, здійснюється у таких розмірах:

особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

I групи - 4120 гривень;

II групи - 3640 гривень;

III групи - 3160 гривень;

учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень;

особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 4120 гривень;

членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, - 900 гривень;

учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 570 гривень.

Отже, на час виплати позивачу у 2020 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551-XII і Постанова №112.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам, зазначеним в ст.ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону № 3551-XII у 2020 році слід застосовувати не Постанову №112, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 Травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким законом є закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно із частиною четвертою статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Закон № 1058-ІV є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Таким чином, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає саме частина перша статті 28 Закону №1058-ІV.

Відповідно до частини першої статті 17-1 Закону № 3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 423, Мінсоцполітики є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім`ї, протидії торгівлі людьми, відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та осіб, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII в частині організації виплати їм разової грошової допомоги, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, у сфері здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, у сфері здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки та з питань захисту прав дітей.

Підпунктом 41 пункту 4 вказаного Положення визначено, що Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII.

Згідно із частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-VI «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практику ЄСПЛ як джерело права.

За змістом правової позиції ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відмова Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 Травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом № 3551-XII, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України»).

Зазначена позиція також узгоджується з висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату вказаної допомоги.

Аналогічні правові висновки викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 р. у зразковій справі №440/2722/20 (Пз/9901/14/20), провадження №11-349заі20.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має врахувати правові висновки Верховного суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

За таких обставин позов слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 Травня за 2020 рік не у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати відповідача вчинити дії щодо нарахування та виплати недоплачених сум.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір".

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Керуючись статтями 2-9, 12, 242-246, 251, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міністерства соціальної політики України, третя особа: Одеська міська рада про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік не у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_2 )

Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси (адреса: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д, , телефон: )

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (адреса: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д, , телефон: )

Міністерство соціальної політики України (адреса: 01601, м. Київ-14, вул. Еспланадна, 8/10, , електронна пошта: ).

Одеська міська рада (пл. Думська, 1, 65026, )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька