Справа № 653/3304/21
Суддя: Мотонок Т. Я.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 653/3304/21
Провадження № 2-а/653/93/21
РІШЕННЯ

іменем України

26 листопада 2021 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд

Херсонської області в складі:

головуючого судді Мотонок Т.Я.,

за участю:

секретаря судових засідань Шулежко Ю.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій просить суд скасувати постанову серія ЕАО № 4861831 від 05.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП.

В обгрунтування позову зазначено:

05.10.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 05.10.2021 року о 09.42 годині по вул. Соборній в м. Генічеськ він керував транспортним засобом та під час руху користувався засобом зв`язку, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП. Застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 510 грн.

Позивач вважає вказану постанову незаконною посилаючись на наступне:

Як зазначає позивач, вказане правопорушення він не вчиняв, про що відразу повідомив поліцейському. Попросив надати йому докази на підтвердження того, що він вчинив якесь адміністративне правопорушення. Поліцейський надав йому докази з яких не слідує очевидного порушення, тому він повідомив, що його звинувачення помилкові і засновані на припущеннях. Але, не зважаючи на його заперечення без жодних доказів поліцейський склав у відношенні нього вищевказану постанову.

Поліцейський проігнорував необхідність з`ясування обставин користування/не користування ОСОБА_1 засобами зв`язку під час руху. Тому, на думку позивача його необгрунтовано притягнуто до відповідальності, тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

По даній справі було відкрито провадження та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень від учасників справи не надходило.

05.11.2021 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

05.10.2021 року близько 09.45 години під час патрулювання поліцеськими у м. Генічеську вул. Соборна,68 було виявлено автомобіль MAZDA CX-5 державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого під час керування користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руках, чим порушив п.2.9 «д» ПДР.

Зупинивши правопорушника, інспектори поліції підійшли до водія даного т/з, належним чином представились, назвали причину зупинки та попросили водія пред`явити відповідні документи на т/з як того вимагає ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» у зв`язку з тим що Позивачем було порушено п.2.9 «д» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Водієм даного автомобіля виявився Позивач.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення яке передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАО №4861831 від 05.10.2021 року та надано Позивачеві для ознайомлення. За результатами розгляду адміністративної справи до Позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн.

Факт вчинення правопорушення Позивачем та спілкування Позивача з поліцейськими зафіксовано на відео файлах , ,

, , video_2021-10-27_1 6-48-46.

Оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, відповідачем була винесена постанова про накладення стягнення на ОСОБА_1 ..

Відповідач зазначає, що постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства уповноваженою на те особою. Під час винесення постанови, позивач був ознайомлений зі своїми правами, фактом правопорушення, а саме п.2.9 «д» ПДР, за що згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Тому, позивач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у у повному обсязі.

12.11.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив відповідно до якої позивач вважає обставини зазначені у відзиві необґрунтованими, жодним доказом не підтвердженими, винесену постану незаконною, тому свої вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 05.10.2021 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕАО № 4861831 від 05.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, за порушення п. 2.9 «д» ПДР.

Частиною другою ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралям, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штафних балів.

З вказаної постанови вбачається, що 05.10.2021 року о 09.42 годині по вул. Соборній в м. Генічеськ ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, під час руху користувався засобом зв`язку, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З відеозапису, який долучено до матеріалів справи судом встановлено наступне:

Рух транспортного засобу MAZDA CX-5 державний номерний знак НОМЕР_1 . Зупинка вказаного транспортного засобу. Жодного доказу того, що ОСОБА_1 під час руху та керування транспортним засобом тримав в руках будь-який засіб зв`язку на відео не зафіксовано. ОСОБА_1 повністю заперечував факт порушення ним п.2.9 «д» ПДР. Надав свої письмові заперечення. Свідки не залучені. Будь-які інші докази на підтвердження факту вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення до матеріалів справи відповідачем не надано.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови від 05.10.2021 року, фактичною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог п. 2.9 «д» ПДР слугував висновок працівника поліції про те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом користувався засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Оскільки в силу ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122КУпАП, беручи до уваги, що зміст постанови не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі та не у спосіб, встановлені законом, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 8, 9, 77, 242-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4861831 від 05.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн, провадження по даній справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок