Справа № 120/8882/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 листопада 2021 р. Справа № 120/8882/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення 15 сесії 8 скликання Липовецької міської ради №393 від 18.06.2021.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 уклади догововір на виконання землевпорядних робіт з сертифікованим інденером-землевпорялником з метою відведення собі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Після виготовлення документації із землеустрою та її погодження, розробником документації через «Електронні сервіси» Державного земельного кадастру 17.06.2021 були подані документи для внесення відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру.

18.06.2021 державним кадастровим реєстратором ОСОБА_6 будо проведено державну реєстрацію земельних ділянок та присвоєно кадастрові номери. Так, в результаті поділу земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :08:000:1615 площею 3,5856 га утворились 2 земельні ділянки, одна з яких з кадастроовим номером :08:000:1656 площею 1,7928 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського бажає отримати у власність ОСОБА_3 ; в результаті поділу земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :08:000:1616 площею 19,4397 га утворились 10 земельних ділянок, одна з яких з кадастровим номером :08:000:1666 площею 1,9440 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства бажає отримати у власність ОСОБА_4 ; в результаті поділу земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :08:000:1612 площею 6,4205 га утворились 4 земельні ділянки одну з яких з кадастровим номером :08:000:1675 площею 1,5575 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства бажає отримати ОСОБА_1 ; в результаті поділу земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :08:000:1613 площею 6,9021 га утворились 4 земельні ділянки одну з яких з кадастровим номером :08:000:1668 площею 1,7255 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства бажає отримати у власність ОСОБА_7 .

Однак, вказує, що шляхом моніторингу офіційного веб-сайту Липовецької міської ради було виявлено, що рішенням 15 сесії 8 скликання Липовецької міської ради №393 від 18.06.2021 було затверджено проект землеустрою та надано в оренду громадянину ОСОБА_5 земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :08:000:1615 площею 3,5856 га; :08:000:1616 площею 19,4397 га; :08:000:1612 площею 6,4205 га та :08:000:1613 площею 6,9021 га.

Вважаючи таке рішення Липовецької міської ради протиправним позивачі звернулися до суду із даним позовом.

Ухвалою від 09.08.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Окрім того, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 .

27.08.2021 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивачі безпідставно звернулися до суду за захистом, оскільки жодного порушення справ, свобод чи законних інтересів оскаржуваним рішенням їм не завдано. Також зазначено, що посилання на те, що 18.06.2021 державним реєстратором було проведено державну реєстрацію земельних ділянок та присвоєно відповідні кадастрові номери не свідчить про наявність порушених прав та інтересів позивачів, оскільки Липовецька міська рада в установленому законом порядку не розглядала жодних заяв чи клопотань позивачів.

27.08.2021 від представника третьої особи надійшли пояснення щодо заявленого позову, відповідно просив у задоволенні адміністративного позову. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що Липовецька міська рада прийняла оскаржуване рішення 15 сесії 8 скликання №393 від 18.06.2021 в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

04.06.2021 за Липовецькою міською радою Вінницької області було зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,5856 га кадастровий номер :08:000:1615; площею 19,4397 га кадастровий номер :08:000:1616; площею 6,4205 га кадастровий номер :08:000:1612; площею 6,9021 га кадастровий номер :08:000:1613, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

04.06.2021 ОСОБА_5 звернувся до Липовецької міської ради Вінницької області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 3,5856 га кадастровий номер :08:000:1615; площею 19,4397 га кадастровий номер :08:000:1616; площею 6,4205 га кадастровий номер :08:000:1612; площею 6,9021 га кадастровий номер :08:000:1613, які розташовані на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, за межами населеного пункту. До клопотання долучив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також витяги з державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Рішенням 15 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницької області від 18.06.2021 за №393 «Про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_5 земельних ділянок сільськогосподарського призначення» було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства, а також надано в оренду ОСОБА_5 строком на 17 років земельні ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, що розташовані на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, за межами населеного пункту загальною площею 36,3479 га, в тому числі: земельна ділянка :08:000:1615; площею 3,5856 га кадастровий номер земельна ділянка :08:000:1616; площею 19,4397 га кадастровий номер земельна ділянка :08:000:1612; площею 6,4205 га кадастровий номер земельна ділянка :08:000:1613 площею 6,9021 га кадастровий номер.

В подальшому, а саме 24.06.2021 між Липовецькою міською радою та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки №61/08-06, за умовами якого ОСОБА_5 отримав в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,5856 га кадастровий номер :08:000:1615; площею 19,4397 га кадастровий номер :08:000:1616; площею 6,4205 га кадастровий номер :08:000:1612; площею 6,9021 га кадастровий номер :08:000:1613. Розмір орендної плати було визначено в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що становить 305357 грн 40 коп. за 1 рік.

Вважаючи рішення 15 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницької області від 18.06.2021 за №393 протиправним, позивачі звернулися до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналіз наведених норм свідчить, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. При зверненні до суду позивачеві необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у свої рішеннях від 01.02.2018 у адміністративній справі № 800/502/17 та від 08.02.2018 адміністративній справі № 800/191/17.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушення прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненні дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди має похідний характер від встановлення судом самого факту їх порушення, адже відсутність порушеного права, свободи чи інтересу виключає необхідність їх захисту або відновлення.

Саме по собі порушення вимог закону діями (бездіяльністю) або рішеннями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх незаконними є доведеність позивачем порушення цими діями або рішенням безпосередньо його прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на зазначене, під час вирішення спору суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення) а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Враховуючи викладене, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача внаслідок прийняття рішення.

Схожа позиція висловлена в окремих рішеннях Конституційного Суду України, зокрема рішення від 25.11.2017 № 6-рп/1997 за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України (справа громадянки ОСОБА_2 щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи) та від 25.12.1997 № 9-зп/1997 у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води).

Окрім того, суд звертає увагу на рішення Верховного Суду від 28.02.2019 у адміністративній справі № 522/3665/17, в якому зазначено, що в контексті завдань адміністративного судочинства (стаття 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача. Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу збоку суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що доводи представника позивача є абстрактними, не містять обґрунтування негативного впливу оскаржуваного рішення на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивачів. Це свідчить про відсутність предмету захисту у суді, адже позивачами не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову.

Суд погоджується з доводами відповідача, та наголошує, що представник позивачів не визначив, з яким конкретним матеріальним або нематеріальним благом пов`язаний його інтерес та що цей інтерес належить саме позивачам.

Безпосередньо позивачі не зверталися до Липовецької міської ради з буль-якими заявами чи клопотаннями щодо затвердження проектів землеустрою відносно зазначених у оскаржуваному рішенні земельних ділянок, а остання в установленому законом порядку не розглядала жодних заяв чи клопотань позивачів. Отже, позивачі не є потерпілими від оскаржуваного рішення.

Суд звертає увагу, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення. Відтак, суд не з`ясовує питання щодо правомірності оскарженого рішення, адже це питання не має самостійного правового значення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області (вул. Василя Липківського, 30, Вінницький район, Вінницька область, )

Гребенюк Олексій Володимирович ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Суддя Мультян Марина Бондівна