Справа № 652/1030/21
Суддя: Дригваль В. М.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

25.11.2021 Справа №652/1030/21
Провадження № 2-а/652/13/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Високопільський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Дригваль В.М.,

за участю секретаря - Гапич В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт.Високопілля, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, третя особа: ДОП відділення поліції №1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області капітан поліції Гулякін Олександр Дмитрович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду Херсонської області, як адміністративного суду, звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, третьої особи: ДОП відділення поліції №1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області капітана поліції Гулякіна Олександра Дмитровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАБІ №325231 від 24.10.2021 року у виді штрафу в розмірі 170,00 грн., за ч.2 ст.44-3 КУпАП, зазначивши про те, що відповідно до постанови серії ГАБІ №325231 від 24.10.2021 року вбачається, що 24 жовтня 2021 року о 22 годині 20 хвилин він перебував у приміщені «Інтернет кафе» по вулиці Банковій буд.6 в смт.Високопілля , без індивідуальних засобів захисту, а саме маски, респіратора, що закривають ніс та рот, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 170,00 грн.

Позивач з даним фактом не погоджується, оскільки 24.10.2021 року саме о 22.20 год. він не перебував в зазначеному приміщені «Інтернет кафе». Разом з тим, 24.10.2021 року позивач дійсно перебував в приміщені «Інтернет кафе» близько 10.00 години в одягненій масці разом з громадянином ОСОБА_2 , з яким він попередньо домовився зустрітися. В цей час зайшли четверо поліцейських, які зробили фотознімок та одразу вийшли. Через деякий час, не більше однієї хвилини, зайшов поліцейський, згодом позивач дізнався, що то був Гулякін О.Д. , та попросив його пройти з ним до приміщення відділення поліції. Там, поліцейським Гулякіним О.Д. було складено відносно позивача постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та надано йому копію постанови. Пізніше позивач виявив, що йому інкримінують вчинення правопорушення в майбутньому, оскільки він не перебував 24.10.2021 року близько 22.20 години в приміщенні «Інтернет кафе», тому він не міг там перебувати у вказаний час без засобів індивідуального захисту. Вважає, що дана постанова є необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП, фактичним обставинам справи та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень. Також під час винесення постанови не дотримано вимог статей 7, ч.1 ст.9, 23, 33, 245, 247, 254, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Позивач також зазначив, що не може бути підтвердженням порушення ним положень ч.2 ст.44-3 КУпАП лише сама оскаржувана постанова, оскільки описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Просить суд: скасувати постанову серії ГАБІ №325231 по справі про адміністративне правопорушення від 24.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень за ч.2 ст.44-3 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 454,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву в якій наполягає на задоволенні позовних вимог та просить суд провести розгляд справи у його відсутності (а.с.25).

Відповідач, Головне управління національної поліції в Херсонській області, представника в судове засідання не направив по невідомій суду причині, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надано відзив на позов (а.с.21-22) в якому зазначили, що Дільничний офіцер поліції відділення поліції №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області капітан поліції Гулякін О.Д. діяв в межах наданих йому повноважень в зв`язку з чим постанова є законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства. Просять суд, відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути справу у відсутності представника Головного управління національної поліції в Херсонські області.

Третя особа: дільничний офіцер поліції відділення поліції №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області капітан поліції Гулякін Олександр Дмитрович, надав до суду заяву (а.с.26), в якій адміністративний позов не визнав, мотивуючи тим, що такий факт було виявлено, але це було о 10.00 год., але при винесені постанови було допущено технічну помилку, замість 10.00 год., було зазначено, що подія відбулася о 22.20 год., а також просить розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ст.205 КАС України, ч.3. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: п. 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, які долучені та надані до матеріалів справи позивачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

- Із копії паспорту громадянина України (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Високопілля Херсонської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 та має ІПН НОМЕР_1 (а.с.13 на звороті).

- Як убачається із копії Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №325231 від 24.10.2021 року, наданої позивачем (а.с.3), винесеної дільничним офіцером поліції відділення поліції №1 Бериславського районного відділення поліції ГУНП в Херсонській області капітаном поліції Гулякіним Олександром Дмитровичем, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому, що останній 24 жовтня 2021 року, близько 22.20 год., в громадській будівлі, а саме в приміщені «Інтернет кафе» за адресою смт.Високопілля, вул.Банкова, Херсонської області , громадянин ОСОБА_4 перебував без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски, що прикриває рот та ніс, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП. Постановив прийняте по справі рішення: застосувати до ОСОБА_4 адміністративне стягнення штраф у розмірі 170 гривень, на підставі ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 340 грн.

Разом з тим, відповідачем та третьою особою до суду не надано для дослідження матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме оригінал постанови серії ГАБІ №325231 від 24.10.2021 року, а також докази на підтвердження вчинення правопорушення, що саме ОСОБА_1 перебував без захисної маски у приміщені «Інтернет кафе» 24.10.2021 року, близько 22.20 години. При цьому, як убачається із заяви третьої особи, дільничного офіцера поліції Гулякіна О.Д., у постанові було допущено технічну помилку, замість 10.00 год., було зазначено 22.20 год., що фактично спростовує факт вчинення порушення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у час, який зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП, передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду/Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, в якій колегія суддів Верховного Суду Касаційного Адміністративного Суду, вважає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як убачається із матеріалів справи, належних та допустимих доказів того, що саме громадянин ОСОБА_1 близько 22.20 години 24.10.2021 року перебував в приміщені «Інтернет кафе» без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски, яка прикриває рот та ніс, як і у постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначено, а також не надано відповідачем і в судове засідання в ході розгляду адміністративного позову по суті.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту 9 ч.1 ст.31 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 ч.1 ст.40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, згідно Наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису»,(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999), розділом II. Порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів, передбачено: п.4. Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. п.5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

При цьому, відеозапису та інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП, з боку відповідача до суду не надано, отже вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому зафіксоване у постанові про накладення адміністративного стягнення порушення позивачем ч.2 ст.44-3 КУпАП не знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.

Разом з тим, суд зазначає, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

А тому, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні бути зазначені саме у постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил встановлених ч.2 ст.44-3 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем до суду не надано.

При цьому, у разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, належних доказів на обґрунтування законності винесеної постанови та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу, до суду не надано та не долучено до матеріалів справи.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова (в копії) по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення позивачем вимог зазначених у ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може бути прийнятною до розгляду, як доказ, за відсутності інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 , про скасування постанови дільничного офіцера поліції відділення поліції №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції Гулякіна Олександра Дмитровича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ГАБІ №325231 від 24.10.2021 року за ч.2 ст.44-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз зазначеної норми вказує на можливість стягнення судового збору, як судові витрати, що підлягають відшкодуванню або оплаті.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України з відповідача Головного управління національної поліції в Херсонській області, на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн., що підтверджені копією банківської квитанції про оплату від 17.11.2021 року (а.с.14)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 251, 252, 247, 258, 268, 286 КУпАП, ст.71, 72, 77, ст.ст.121, 139, 242-244, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, третя особа: ДОП відділення поліції №1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області капітан поліції Гулякін Олександр Дмитрович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

-Скасувати постанову дільничого інспектора поліції, відділення поліції №1 Бериславського районного відділення поліції ГУНП в Херсонській області капітана поліції Гулякіна Олександра Дмитровича серія ГАБІ №325231 від 24.10.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.44-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Провадження у справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління Національної поліції в Херсонській області (73003, м.Херсон, вул.Лютеранська, б.4, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) мешканця АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті позивачем судового збору в сумі 454 (Чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Згідно ч.4 ст.286 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Дригваль