Справа № 161/11257/21
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/258/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Авдійчук О.А.,

з участю представника позивача Лавренчука О.В

представника відповідача Літвака О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що відповідно до постанови від 07.06.2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст.126, ч.2 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за проїзд перехрестя на а/д Киів-Ковель-Ягодин,382 км без увімкненого показника повороту відповідного напрямку, а також за ненадання відповідних документів на право керування ТЗ, полісу обов`язкового страхування і не маючи право керування даним авто з причепом. Вказує, що Правил дорожнього руху не порушував, оскільки не керував даним автомобілем, бо він стояв, а до цього ним рухався за кермом його батько. У зв`язку з чим просив постанову скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві .

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 07.06.2021 року вбачається, що позивач проїхав перехрестя на а/д Киів-Ковель-Ягодин,382 км без увімкненого показника повороту відповідного напрямку, а також не надав відповідних документів на право керування даним ТЗ, полісу обов`язкового страхування і не маючи право керування авто з причепом, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч ч.1,2 ст.126, ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с. 3).

Згідно ч 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтям 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не зазначив і не представив суду доказів неправомірності дій інспектора поліції при складанні постанови та накладенні на нього адміністративного стягнення.

При цьому, пояснення позивача спростовуються письмовими рапортами поліцейських Рибака Ю., Чуля В. , які послідовно і у стверджувальні формі, чітко вказали на обставини вчинення порушення саме ОСОБА_1 ПДР при проїзді згаданого перехрестя.

Крім цього, їх покази об`єктивно підтверджуються відеозаписами зі стаціонарного посту, а також з нагрудного реєстратора, з яких слідує, що саме позивач знаходився на місці водія і заперечував доводи поліцейського про не увімкнення показника повороту (а.с. ).

Інші доводи та пояснення представника позивача не спростовують висновків суду, оскільки не підтверджуються будь-якими належними доказами і надані пояснення не можуть слугувати беззаперечним доказом неправомірних дій відповідача, а тому суд їх розцінює як намагання позивача ухилитись від відповідальності за дане порушення.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача неправомірних дій при винесенні оскаржуваної постанови та вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 77, 158, 159, 161, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст. 268, 263 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07.06.2021 року за ч.ч.1,2 ст.126, ч.2 ст. 122 КУпАП та накладенні штрафу в розмірі 3400 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк