Справа № 420/18830/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовною заявою Національного університету Одеська морська академія до Другого Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.05.2021 року у ВП № 65617885; визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 31.05.2021 року у ВП № 65617885; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 14.09.2021 року у ВП № 65617885.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який звернувся з позовом - на ГУ ДСНС в Одеській області. У правовідносинах, які виникають у зв`язку з реалізацією цим органом своїх владних повноважень немає підстав залучати до виконання судового рішення (щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) органи державної виконавчої служби і покладати на них виконати це судове рішення у порядку примусового виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Та обставина, що заходи реагування (у визначених законом випадках) застосовуються на підставі судового рішення не змінює суб`єктного складу і правового статусу учасників цих правовідносин, зокрема контролюючого органу, який на виконання закону звернувся з позовом і на підставі судового рішення й повинен застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування для досягнення мети, яка зумовила їх застосування. Між тим, у цих правовідносинах ГУ ДСНС в Одеській області діє не як орган, на який покладено виконання судового рішення (за Законом № 1404-VIII), а як суб`єкт владних повноважень, який застосовує/реалізовує санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки. Виконавчий лист виконавчий лист № 420/3552/20 виданий Одеським окружним адміністративним судом 12.03.2021 року за позовом ГУ ДСНС в Одеській області до НУ «ОМА» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, оскільки належним виконавцем вказаного рішення є саме ГУ ДСНС в Одеській області. Отже, посадові особи Відповідача, у проваджені яких знаходиться виконавче провадження 65617885, в порушення приписів п. 7 та п. 9 ч. 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» не повернули стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання, а протиправно та незаконно відкрили виконавче провадження. З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова від 31.05.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 65617885, є протиправною та підлягає скасуванню. Оскільки позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови від 31.05.2021 року у ВП № 65677866 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000 грн. є похідними від першої вимоги (скасування постанови про відкриття провадження), ця постанова також є протиправною та підлягає скасуванню. Також, враховуючи, що виконавче провадження № 65617885, відкрито з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим притягнення НУ «ОМА» до відповідальності на підставі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» в межах такого виконавчого провадження також є неправомірним.

Представником відповідача Другого Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надано відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що боржник не скористався своїм право щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягаю виконанню згідно КАС України, а тому посилання на ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» є безпідставним. При цьому, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, а тому стягнення виконавчого збору є обов`язком державного виконавця. Крім того, оскільки Національним університетом Одеська морська академія не виконано вимоги виконавчого листа була винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням особливостей встановлених ст. ст. 268-272, 287 КАС України щодо розгляду окремих категорій термінових справ.

Також, ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року витребувано від Другого Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 31.05.2021 року у ВП № 65617885; про стягнення виконавчого збору від 31.05.2021 року у ВП № 65617885; про накладення штрафу від 14.09.2021 року у ВП № 65617885, в тому числі докази на підтвердження направлення на адресу Національного університету Одеська морська академія вказаних постанов та докази на підтвердження їх отримання, а також належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 65617885, та зупинено провадження по справі для одержання витребуваних документів.

Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа № 420/3552/20 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до національного університету Одеська морська академія про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель шляхом відключення від джерел енергопостачання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до національного університету Одеська морська академія, , юридична адреса: 65029, Одеська область, місто Одеса, вулиця Дідріхсона, 8, у вигляді зупинення експлуатації приміщень відокремленого підрозділу юридичної особи Морехідного коледжу технічного флоту національного університету Одеська морська академія, ЄДРПОУ ВП: 26456967, за адресами: Одеська область, місто Одеса, вулиця Маразліївська, 40/42, вулиця Успенська, 28, шляхом відключення зазначених в Акті перевірки №280 від 18.06.2020 року приміщень Морехідного коледжу технічного флоту національного університету Одеська морська академія від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зафіксованих в Акті перевірки №280 від 18.06.2020 року та приписі №165 від 23.06.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в Акті перевірки №280 від 18.06.2020 року та приписі №165 від 23.06.2020 року (а.с. 105-116 т. 1).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року по справі № 420/3552/20 апеляційну скаргу національного університету "Одеська морська академія" залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по справі № 420/3552/20 залишено без змін.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по справі № 420/3552/20 набрало законної сили.

12 березня 2021 року Одеським окружним адміністративним судом по справі № 420/3552/20 видано виконавчий лист (а.с. 103-104 т. 1).

31 травня 2021 року на підставі заяви про примусове виконання державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65617885 з виконання виконавчого листа № 420/3552/20 виданого 12.03.2021 року Одеським окружним адміністративним судом (а.с. 100-102, 139-140 т. 1).

31 травня 2021 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про стягнення з Національного університету Одеська морська академія виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн. (а.с. 142-143 т. 1).

14 вересня 2021 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладення на Національний університет Одеська морська академія штрафу у розмірі 5100,00 грн. (а.с. 38-39 т. 1, 56-47 т. 2).

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. 1, 3 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист, виданий Одеським окружним адміністративним судом 12 березня 2021 року по справі № 420/3552/20, яким застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до національного університету Одеська морська академія, , юридична адреса: 65029, Одеська область, місто Одеса, вулиця Дідріхсона, 8, у вигляді зупинення експлуатації приміщень відокремленого підрозділу юридичної особи Морехідного коледжу технічного флоту національного університету Одеська морська академія, ЄДРПОУ ВП: 26456967, за адресами: Одеська область, місто Одеса, вулиця Маразліївська, 40/42, вулиця Успенська, 28, шляхом відключення зазначених в Акті перевірки №280 від 18.06.2020 року приміщень Морехідного коледжу технічного флоту національного університету Одеська морська академія від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зафіксованих в Акті перевірки №280 від 18.06.2020 року та приписі №165 від 23.06.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в Акті перевірки №280 від 18.06.2020 року та приписі №165 від 23.06.2020 року.

При цьому, виконавчий лист, виданий Одеським окружним адміністративним судом 12 березня 2021 року по справі № 420/3552/20 відповідає рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року.

Згідно ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням приписів ЗУ «Про виконавче провадження» у державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відсутні підстави для повернення виконавчого листа, виданого Одеським окружним адміністративним судом 12 березня 2021 року по справі № 420/3552/20.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 65617885 від 31.05.2021 року слугували заява про примусове виконання та виконавчий лист № 420/3552/20, виданий 12.03.2021 року Одеським окружним адміністративним судом (а.с. 100-104, 139-140 т. 1).

При цьому, виконавчий лист № 420/3552/20, виданий 12.03.2021 року Одеським окружним адміністративним судом на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по справі № 420/3552/20, яке набрало законної сили, яким застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до національного університету Одеська морська академія, , юридична адреса: 65029, Одеська область, місто Одеса, вулиця Дідріхсона, 8, у вигляді зупинення експлуатації приміщень відокремленого підрозділу юридичної особи Морехідного коледжу технічного флоту національного університету Одеська морська академія, ЄДРПОУ ВП: 26456967, за адресами: Одеська область, місто Одеса, вулиця Маразліївська, 40/42, вулиця Успенська, 28, шляхом відключення зазначених в Акті перевірки №280 від 18.06.2020 року приміщень Морехідного коледжу технічного флоту національного університету Одеська морська академія від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зафіксованих в Акті перевірки №280 від 18.06.2020 року та приписі №165 від 23.06.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в Акті перевірки №280 від 18.06.2020 року та приписі №165 від 23.06.2020 року.

Тобто, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по справі № 420/3552/20 є рішенням немайнового характеру про застосування до національного університету Одеська морська академія заходів реагування, яке зобов`язує вчинити певні дії, а саме зупинення експлуатації приміщень відокремленого підрозділу юридичної особи Морехідного коледжу технічного флоту національного університету Одеська морська академія, ЄДРПОУ ВП: 26456967, за адресами: Одеська область, місто Одеса, вулиця Маразліївська, 40/42, вулиця Успенська, 28, шляхом відключення зазначених в Акті перевірки № 280 від 18.06.2020 року приміщень Морехідного коледжу технічного флоту національного університету Одеська морська академія від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зафіксованих в Акті перевірки № 280 від 18.06.2020 року та приписі №165 від 23.06.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей.

Отже, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по справі № 420/3552/20 містить зобов`язання, які необхідно вчинити відповідачу, національному університету Одеська морська академія.

При цьому, у виконавчому листі, виданому 12.03.2021 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по справі № 420/3552/20, визначений боржник, на якого покладається обов`язок щодо виконання вказаного рішення немайнового характеру Національний університету Одеська морська академія (, адреса: 65029, Одеська область, місто Одеса, вулиця Дідріхсона, 8).

Так, порядок виконання рішень немайнового характеру, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений розділом VIII Закону України "Про виконавче провадження" та розділом IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України за № 512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/20802, згідно яких до рішень немайнового характеру відносять рішення: про поновлення на роботі; про відібрання дитини; про виселення боржника; про вселення стягувача; інші рішення, за якими боржника зобов`язано особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ч. 1, 3-4 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Враховуючи вищевикладене, доводи позивача щодо того, що виконавчий лист № 420/3552/20, виданий 12.03.2021 року Одеським окружним адміністративним судом не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби є безпідставними, оскільки виконавчий лист містить чітке визначення дій, які слід вчинити боржнику, а тому у державного виконавця не було передбачених чинним законодавством підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання та для направлення стягувачу відповідного повідомлення.

Верховний Суд в постанові від 31 липня 2019 року по справі № 806/2453/17 (№ К/9901/46872/18) зазначив, що часткове зупинення виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання є превентивним заходом, який спрямований на запобігання виникнення надзвичайних ситуацій та пов`язаних з ними ризиків завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Мета такого заходу досягається шляхом припинення експлуатації машин, устаткування або заборони доступу до приміщень та об`єктів, що використовуються для виготовлення суб`єктами господарювання продукції, надання послуг, виконання робіт, і які не відповідають вимогам до безпеки праці. Отже, за рішенням суду, яким повністю або частково зупинено реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єкт господарювання, відносно якого вжито таких заходів контролю, зобов`язаний припинити використання приміщень, об`єктів, устаткування, ідентифікуючі ознаки яких визначено в рішенні суду. Таким чином, рішення суду про вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг установлює заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, що в розумінні статті 10 Закону №1404-VIII є одним із заходів примусового виконання рішення.

При цьому, висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31 липня 2019 року по справі № 806/2453/17 є останньою правовою позицією Верховного Суду у подібним правовідносинах, яка відповідно до приписів ст. 242 КАС України, має бути врахована судами при розгляді подібних справ.

За таких підстав, суд дійшов до висновку, що відповідач приймаючи 31 травня 2021 року постанову про відкриття виконавчого провадження № 65617885 з виконання виконавчого листа № 420/3552/20, виданий 12.03.2021 року Одеським окружним адміністративним судом діяв на підставі Закону України Про виконавче провадження та у межах своїх повноважень.

Згідно ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Тобто положення Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язують державного виконавця у разі винесення постанови про відкриття виносити постанову про стягнення виконавчого збору. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

З аналізу вищевикладених приписів Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення стягнення у вигляді штрафу, проте постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктами 1, 2 статті 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частиною 2 статті 6 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Серінг проти Сполученого Королівства» від 07.07.1989 року Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

14 вересня 2021 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладення на Національний університет Одеська морська академія штрафу у розмірі 5100,00 грн. (а.с. 38-39 т. 1, 56-47 т. 2).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що станом на дату прийняття оскаржуваної постанови від 14 вересня 2021 року про накладення на Національний університет Одеська морська академія штрафу у розмірі 5100,00 грн. у державного виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) були відсутні відомості про виконання Національним університетом Одеська морська академія вимог виконавчого листа № 420/3552/20, виданого 12.03.2021 року Одеським окружним адміністративним судом на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по справі № 420/3552/20.

Таким чином, приймаючи постанову від 14.09.2021 року про накладення на Національний університет Одеська морська академія штрафу у розмірі 5100,00 грн. відповідач діяв відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Національного університету Одеська морська академія до Другого Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 90, 132, 139, ч. 9 ст. 205, 242-246, 255, 268-272, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Національного університету Одеська морська академія (, адреса місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) до Другого Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Прохорівська, 6) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.05.2021 року у ВП № 65617885; визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 31.05.2021 року у ВП № 65617885; визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 14.09.2021 року у ВП № 65617885, - в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 287 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.