Справа № 280/9151/21
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 листопада 2021 року Справа № 280/9151/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ЄДРПОУ ВП 44118663) до Приватного підприємства «ПРОФ СІТІ» (69035, м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, буд. 47. кв.33, ) про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) до Приватного підприємства «ПРОФ СІТІ» (далі - відповідач), в якій позивач просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності ПП «ПРОФ СІТІ» в межах суми податкового боргу, а саме 370 606,15 грн., що знаходяться в Запорізькому РУ AT КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 313399) на р/р: НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 04.10.2021 відкрито провадження в справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову вказано, що відповідач має борг з податку на додану вартість у розмірі 151413,06 грн. та з податку на прибуток приватних підприємства у розмірі 204029,00 грн. та в зв`язку з відсутністю своєчасної сплати відповідачем вказаного боргу, йому було надіслано податкову вимогу. На час звернення до суду відповідачем борг не сплачено. Просить задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзив на адресу суду не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПРИВАТНЕ ПЩПРИЄМСТВО «ПРОФ СІТІ» (код з ) зареєстроване як юридична особа.

Станом на день подання позовної заяви за платником рахується борг з податку на додану вартість у розмірі 151 413,06 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 204029,00 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість. виник внаслідок проведеної контролюючим органом камеральної перевірки, за результатами якої складений акт №4270/08-01-04-13/42377228 від 28.12.2020. На підставі акту ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 30.12.2020 №, яким визначено суму штрафу у розмірі 110 767,22 грн. та №, яким визначено суму штрафу у розмірі 900,49 гри. Дані податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу платника податків, але ним не отримані.

Крім того, податковий борг виник на підставі самостійно поданих до контролюючого органу наступних декларацій:

декларація № від 16.02.2021 (термін сплати 02.03.20221), якою визначено суму податку, яка підлягала сплаті до бюджету за січень 2021 року у розмірі 12 920 грн.;

декларація № від 17.03.2021 (термін сплати 30.03.2021), якою визначено суму податку, яка підлягала сплаті до бюджету за лютий 2021 року у розмірі 10 379 грн.;

декларація № від 19.04.2021 (термін сплати 30.04.2021), якою визначено суму податку, яка підлягала сплаті до бюджету за березень 2021 року у розмірі 7 191 грн.;

декларація № від 18.05.2021 (термін сплати 31.05.2021), якою визначено суму податку, яка підлягала сплаті до бюджету за квітень 2021 року у розмірі 5 812 грн.;

декларація № від 16.06.2021 року (термін сплати 30.06.2021), якою визначено суму податку, яка підлягала сплаті до бюджету за травень 2021 року у розмірі 9 002 грн.;

декларація № від 19.07.2021 (термін сплати 30.07.2021), якою визначено суму податку, яка підлягала сплаті до бюджету за червень 2021 року у розмірі 7 429 грн.

Також, на підставі ст.129 Податкового кодексу України, відповідачу нарахована пеня у розмірі 18,41 грн.

Податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств виник на підставі самостійно поданої до контролюючого органу декларації № від 24.02.2021, якою визначено суму податку, яка підлягала сплаті до бюджету за 2020 рік (термін сплати 11.03.2021) у розмірі 204 029 грн.:

Згідно інтегрованої картки платника податків, податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств становить 204 029 грн.

У зв`язку з несплатою платником податків винесених та узгоджених сум податкових зобов`язань, контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Платнику податків рекомендованим листом з повідомленням була направлена податкова вимога форми «Ю» №9759-13/829 від 01.03.2021 року, яка була отримана 29.03.2020 року

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірі встановлених цим кодексом.

Податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України).

Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України.

Відповідно до абзацу другого п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Згідно з пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є:

відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг;

недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу;

майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Згідно із п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку встановленому законом.

Відповідно до акту опису майна від 31.03.2021майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу відсутнє.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №271096060 від 18.08.2021р., у ПП «ПРОФ СІТІ» (код з ) відсутнє нерухоме майно.

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області №31/8-2692 від 05.07.2021 транспортні засоби за ПП «ПРОФ СІТІ» (код з ) не зареєстровані.

Разом з тим, відповідач має наступні відкриті банківські рахунки:

Запорізьке РУ AT КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 313399): № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 ;

Казначейство України (ел.ад.податок): №UA0394227; №UА0394227.

Постановою Верховного суду від 16.04.2020 по справі №804/7201/16 зазначено, що визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в п.94.1 ст.94 ПКУ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Отже, норми ст.94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.

Згідно із п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії") на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Відповідно до абз.2 п.п.94.6.2 п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені ст.94 цього Кодексу.

Так, відповідно до п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених п.94.2 ст.94 ПКУ, за наявності умов, встановлених п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Норми п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 та п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми п.94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків.»

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення виконання ПП «ПРОФ СІТІ» () грошових зобов`язань перед бюджетом, а саме погашення податкового боргу у сумі 370606,15, згідно чинного законодавства виникла необхідність у накладенні арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, який здійснюється за рішенням суду.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем доведено, що на час розгляду даної справи податковий борг відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ЄДРПОУ ВП 44118663) до Приватного підприємства «ПРОФ СІТІ» (69035, м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, буд. 47. кв.33, ) про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг - задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Приватного підприємства «ПРОФ СІТІ» (в межах суми податкового боргу, а саме 370606 (триста сімдесят тисяч шістсот шість) гривень 15 копійок, що знаходяться в Запорізькому РУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 313399) на р/р: НОМЕР_1 та НОМЕР_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.11.2021 року.

Суддя О.О. Артоуз