Справа № 131/472/21
Суддя: БАЛТАК Д. О.
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 131/472/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2021

Іллінецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Балтака Д.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ № 951377 від 07.05.2021 р., -

встановив:

До Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції № 5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ № 951377 від 07.05.2021 р.

Даною постановою на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивача зазначив, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови 07 травня 2021 р. о 08:40 год., на Т-02-21 в м. Іллінці він керував транспортним засобом скутером марки HONDA DIO без державного номерного знаку, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн.

В цей же день інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області винесена постанова серії БАБ № 956885 від 07.05.2021 р. про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 (трьох тисяч чотириста гривень 00 коп.) грн., згідно змісту якої 07 травня 2021 р. о 08:50 год. ОСОБА_1 на Т-02-21 в м. Іллінці керував транспортним засобом HONDA DIO, не маючи права керування даним транспортним засобом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП.

Як вбачається зі змісту вищенаведених постанов про накладення адміністративних стягнень ОСОБА_1 допустив вчинення декількох адміністративних правопорушень, передбачених частиною 6 статті 121 КУпАП та частиною 2 статті 126 КУпАП, огляду на те, що дані справи розглядались одним і тим же самим органом позивач зазначає, що у даному випадку відповідач повинен був застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням зазначеного позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 травня 2021 р. відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників та зобов`язано відповідача надати відзив на адміністративний позов.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2021 р. задоволено клопотання позивача про заміну відповідача, залучено до участі у даній справі замість первісного відповідача - відділення поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, в особі інспектора сектору реагування патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Токара В.М. належного відповідача - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області.

19 жовтня 2021 р. до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначає, що інспектор поліції, як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем Правил дорожнього руху України, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395. З огляду на наведене представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Змістом частини 8 даної статті визначено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, розглянувши адміністративну справу, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 07 травня 2021 р. інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 5 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Кирилко С.М., розглянувши матеріали справи відносно позивача встановив, що 07 травня 2021 р. о 08:50 год. ОСОБА_1 на Т-02-21 в м. Іллінці керував транспортним засобом HONDA DIO, не маючи права керування даним транспортним засобом, та виніс постанову серії БАБ № 956885 від 07.05.2021 р. про притягнення останнього до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 (трьох тисяч чотириста гривень 00 коп.) грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП (а.с. 6).

07 травня 2021 р. інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Токар В.М. розглянувши матеріали справи відносно позивача встановив, що 07 травня 2021 р. о 08:40 год., на Т-02-21 в м. Іллінці ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутером марки HONDA DIO без державного номерного знаку, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, та виніс постанову серії БАБ № 951377 від 07.05.2021 р. про притягнення останнього до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП (а.с. 7).

Оскаржувана у судовому порядку постанова про накладення адміністративного стягнення підписана особою, яка її винесла, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; під час складення постанови будь-яких зауважень та пояснень позивач з приводу обставин даного правопорушення не надавав.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України „Про дорожній рух" та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені частиною 6 статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями статті 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, необхідною умовою для застосування статті 36 КУпАП є те, що справи про вчинення однією особою кількох адміністративних правопорушень мають одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).

У пункті 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 6 статті 121 КУпАП. Пунктом 2 розділу ІІІ даної Інструкції встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені в тому рахунку частиною 2 статті 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому пунктом 3 розділу V зазначеної Інструкції передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (стаття 36 КУпАП).

У цьому випадку поліцейський накладає стягнення тільки за ті адміністративні правопорушення, які він має право розглядати. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як вбачається зі змісту постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 951377 від 07.05.2021 р. дана постанова винесена інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Токар В.М.

При цьому, постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 (трьох тисяч чотириста гривень 00 коп.) грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 956885 від 07.05.2021 р. винесена інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Кирилко С.М.

Таким чином, оскільки постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративних стягнень серії БАБ № 951377 від 07.05.2021 р. та серії БАБ № 956885 від 07.05.2021 р. винесені різними посадовими особами (поліцейськими) суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування у даному випадку приписів статті 36 КУпАП та відповідно відхиляє посилання позивача на наявність підстав для накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, згідно частини 5 статті 14 Закону України „Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями статті 37 даного Закону України передбачено, що забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам.

Згідно пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Змістом пункту 30.1 ПДР України визначено, що власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Згідно з пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту частини 6 статті 121 КУпАП об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення є дії особи, які полягають у керуванні водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів.

Положеннями абзацу 3 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В свою чергу, пунктом 6.35 ДСТУ 3278-95 «Система розроблення та поставлення продукції на виробництво. Основні терміни та визначення» визначено, що експлуатація у техніці - стадія життєвого циклу виробу, на якій реалізується, підтримується і відновлюється його якості. Експлуатація виробу охоплює у загальному випадку етапи введення в експлуатацію, використання за призначенням, зберігання в процесі експлуатації, транспортування в процесі експлуатації, технічне обслуговування, поточний та середній ремонт, припинення експлуатації, списання (передавання, утилізацію, знищення).

Як вбачається із наведеного термін «експлуатація транспортного засобу» є більш широким за своїм змістом ніж термін «керування транспортним засобом».

В свою чергу, зі змісту постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення серії БАБ № 951377 від 07.05.2021 р. вбачається, що останній під час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого винесена дана оскаржувана постанова, не заперечував наявність обставин того, що саме він здійснював експлуатацію транспортного засобу скутера марки HONDA DIO без державного номерного знаку; зазначений транспортний засіб не зареєстрований або не перереєстрований в Україні в установленому порядку; власником транспортного засобу скутера марки HONDA DIO без державного номерного знаку є саме він, а не інша особа.

Крім того, позивачем суду не надано жодних належних та допустимих письмових та/або інших доказів на спростування наявності вищенаведених обставин. Більш того, як вбачається зі змісту адміністративного позову позивач взагалі не ставить під сумнів наявність даних обставин та її спростування не є підставою зазначеного позову.

У відповідності до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, з огляду на відсутність доказів, які б спростовували встановлений факт порушення ОСОБА_1 змісту пункту 30.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність, за що передбачена частиною 6 статті 121 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем протиправності оскаржуваної постанови суб`єкта владних повноважень про накладення адміністративного стягнення.

Висновки суду містять узагальнені відповіді на основні проміжні доводи сторін. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р).

У відповідності до пункту 1 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи викладені обставини у задоволені позову про визнання протиправною та скасування постанови суб`єкта владних повноважень про накладення на позивача адміністративного стягнення серії БАБ № 951377 від 07.05.2021 р. слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 20, 77, 242-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 36, 121, 245, 247, 251, 283, 288 КУпАП, суд -

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Токара Вадима Миколайовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 951377 від 07.05.2021 р. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, , адреса місця знаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 20.

Суддя: