Справа № 569/11047/21
Суддя: Тимощук О. Я.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Тимощука О.Я., pозглянувши в порядку письмового провадження в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області Загороднього Максима Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАН № 4256300 від 25 травня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області Загороднього Максима Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАН № 4256300 від 25 травня 2021 року, винесену інспектором старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області Загороднім Максимом Миколайовичем про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 25 травня 2021 року постановою серії ЕАН № 4256300 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1 700 грн. 00 коп.

Згідно постанови, 25.05.2021 року о 05 год. 33 хв., позивач керуючи транспортним засобом Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 111 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті «Рівне», позначеному дорожніми знаками 5.45, 5.46 на 61 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалась приладом за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС001163).

Зазначає, що на його заперечення, що прилад TruCAM, на порушення ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», використовується поліцейським з рук, а не стаціонарно вмонтованим (розміщеним) способом (на тринозі), поліцейським була дана відповідь, що він вважає правомірним використання приладу TruCAM з рук.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

У постанові відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що працівник поліції здійснював контроль швидкості руху в межах дії дорожнього знаку 5.70 Правил дорожнього руху.

Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною, крім того позивач вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 05.10.2021 року відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явились у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4256300 від 25 травня 2021 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 111 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті «Рівне», позначеному дорожніми знаками 5.45, 5.46 на 61 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 4 ст. 122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалась приладом за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС001163).

Згідно постанови серії ЕАН № 4256300 від 25 травня 2021 року, винесеної Інспектором старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області Загороднім М.М. на позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису. Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечитьприписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40Закону України «Про Національну поліцію».

Не обґрунтованим є посилання на лист директора ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" від 01.10.2019 року за вих. N 22-38/49.

Зазначений лист не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушеньправил дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст. 255цього Кодексу.

На порушення вимог вказаних статей відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не надано доказів: його застосування в зоні дії знаків 5.45, 5.47 «Початок населеного пункту»; 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху»; свідоцтва про повірку приладу TruCam, а також підтвердження його пломбування. Проведення перевірки передбачено «Порядком проведення перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів», затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1ст. 247 КУпАП Україниобов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАПвизначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В свою чергу, згідно з п. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З оглянутих в судовому засіданні відеодоказу, фотоматеріалів, приєднаних до відзиву на позовну заяву, видно, що транспортний засіб марки AUDI Q5 номерний знак НОМЕР_1 , 25 травня 2021 року рухався по вул.. Київській у м. Рівне зі східної сторони від м. Києва.

Однак, суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду інформації підтверджуючої наявність дорожніх знаків 5.70 «Фото - відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» на ділянці дороги автошляху М06 Київ Чоп зі східної сторони від м. Києвав сторону м. Рівне.

Згідно листа Служби автомобільних доріг у Рівненській області № 2 н/т від 09.08.2021 року вбачається відсутність розміщення дорожнього знаку 5.70 «Фото-, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху» зі сторони м. Києва унапрямку м. Рівне, а наявний такий знак лише з західного під`їзду до м. Рівне із сторони м. Львів.

Зі змісту постанови серії ЕАН №4256300 від 25 травня 2021 року вбачається, за зафіксоване адміністративне правопорушення за адресою вул. Київська в м. Рівне. Таким чином інформація листа Служби автомобільних доріг у Рівненській області № 2 н/т від 09.08.2021 року не підтверджує наявність відповідних дорожніх знаків на місце фіксування адміністративного правопорушення.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що працівник поліції здійснював контроль швидкості руху в межах дії дорожнього знаку 5.70 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З урахуванням зазначеної правової норми, суд доходить висновку, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимітрювання швидкості руху автомобіля позивача. Утримання такого приладу поліцейським у руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КпАП України (ч. 2 ст. 251 КпАП України).

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КпАП України, та притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд дійшов висновку, що постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КпАП України та застосування до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. закрити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 159-164, 192-194, 241-255, 286, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4256300 від 25.05.2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.