Справа № 2040/6254/18
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 2040/6254/18

адміністративне провадження № К/9901/2192/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України (відповідач-1), Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (відповідач-2)

третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішення та наказу,

провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 (головуючий суддя - Бадюков Ю.В.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 (головуючий суддя - Кононенко З.О., судді - Калиновський В.А., Калитка О.М.)

ВСТАНОВИВ:

І. Історія справи

1. У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), яке оформлене протоколом від 03.07.2018 №72/07/18;

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 26.07.2018 №2469/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 ».

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГТУЮ у Харківській області складено довідку №14 від 25.04.2018, відповідно до якої було встановлено порушення позивачем приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Позивач вказувала, що 04.05.2018 нею були подані до ГТУЮ у Харківській області письмові пояснення про усунення виявлених порушень. Проте, без врахування поданої інформації третьою особою було складено акт позапланової невиїзної перевірки, на підставі висновків якого внесено подання №1114 до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про накладення на позивача дисциплінарного стягнення для розгляду. За наслідком даного розгляду прийнято, на думку позивача, протиправне та таке, що не відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, рішення в частині застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018, адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Скасовано рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №1114 від 18.05.2018, яке оформлене протоколом засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 03.07.2018 № 72/07/18. Скасовано наказ Міністерства юстиції України від 26.07.2018 №2469/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 ».

4. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що вирішуючи питання щодо застосування дисциплінарного стягнення, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих зобов`язана дотримуватись принципу пропорційності між допущеними порушеннями та видом дисциплінарного стягнення (попередження чи позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого), зокрема повинен дотримуватись необхідний баланс між наслідками до яких призвели порушення та суворістю застосованого стягнення.

5. Суд першої інстанції зазначив, що поняття грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута), Порядком №1284/5 не визначено, що свідчить про необхідність оцінки порушення, а саме є воно грубим чи не грубим саме під час розгляду подання Дисциплінарною комісією на засіданні, з урахуванням обставин матеріалів та пояснень осіб, які беруть участь у засіданні, у тому числі арбітражного керуючого.

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем вчинялися дії для проведення державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 за банкрутом та дії з витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння, та вказано на хибність висновку ГТУЮ в Довідці про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 25.04.2018 щодо нездійснення відповідних дій позивачем протягом тривалого часу. Суди зазначили, що ГТУЮ не мало права досліджувати дії та/або бездіяльність позивача поза межами цього строку, виходити за його межі, і інкримінувати позивачу вчинену бездіяльність протягом трьох місяців та півроку, відповідно, з дати прийняття рішення суду.

7. Суди дійшли висновків, що при прийнятті спірних рішень не було враховано вини арбітражного керуючого, обставин вчинення, його тяжкості, не враховано тих обставин, що до позивача не застосовувалися дисциплінарні стягнення, та позивачем не було допущено порушень чинного законодавства України під час виконання обов`язків арбітражного керуючого в процедурі банкрутства ФОП ОСОБА_2 , а Комісією з перевірки вказані обставини повинні були враховуватися під час складання довідки та акту перевірки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

8. У січні 2019 року Міністерством юстиції України подано касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018. У касаційний скарзі відповідач-1, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що державна реєстрація за ОСОБА_2 речових прав на нерухоме майно є обов`язковою умовою набуття ним речових прав на це майно, та саме про невжиття арбітражним керуючим ОСОБА_1 вичерпних заходів з державної реєстрації визнаного за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно комісією з перевірки зазначено в акті позапланової перевірки. Відповідач-1 вважає помилковими висновки судів про те, що ГТУЮ не мало права досліджувати дії або бездіяльність позивача поза межами періоду, закінчення якого припадало на дату написання ОСОБА_2 заяви, оскільки предметом позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 також було визначено додержання вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства.

10. Крім того, скаржник стверджує, що саме нездійснення позивачем протягом майже півроку вичерпних заходів з державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 за банкрутом та протягом більше чотирьох місяців вичерпних дій з витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння свідчить про вину позивача та вказує на обставини вчинення проступку, а тому вважає неправомірними висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що при прийнятті спірних рішень не було враховано вини позивача.

11. У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає доводи касаційної скарги безпідставними, та просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Позивач зазначає, що нею у спосіб, передбачений законодавством, було розпочато процедуру виконання судового рішення щодо повернення майна банкрута, та інших способів виконання рішення суду законодавство не містить. Також вказує, що факт невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов`язків має бути підтверджений ухвалою суду у справі про банкрутство боржника, в той час як такі докази у справі відсутні.

Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції

12. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2019 для розгляду справи №2040/6254/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Желтобрюх І.Л., судді - Білоус О.В., Стрелець Т.Г.

13. Ухвалою Верховного Суду від 22.01.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України, встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

14. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівником секретаріату Касаційного адміністративного суду №709/0/78-19 від 12.06.2019 призначено повторний автоматизований розподіл касаційної скарги у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Желтобрюх І.Л., що унеможливлює її участь у розгляді касаційних скарг.

15. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2019 для розгляду справи №2040/6254/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жук А.В., судді: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.

16. Ухвалою Верховного Суду від 24.11.2021 адміністративну справу прийнято до провадження вказаною колегією суддів та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

17. Позивач на підставі наказу Мін`юсту від 25.01.2013 №175/5 отримала свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №126 від 06.03.2013 і з вказаного часу здійснювала відповідну діяльність.

18. Постановою господарського суду Харківської області від 28.01.2016 у справі №922/6658/15 фізичну особу ОСОБА_2 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Сасіну Катерину Олексіївну.

19. 05 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ГТУЮ у Харківській області з листом, в якому вказав, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 виконує свої обов`язки з порушенням передбаченого законом порядку.

20. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 у справі №922/6658/15 ухвалу господарського суду Харківської області від 20.11.2017 у справі №922/6658/15 скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено заяву боржника про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху №№13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, З0, 32, 32а загальною площею 234,2 кв.м. та нежитлові приміщення підвалу №1-7 загальною площею 221,3 кв.м. в літ. «А-4», загальною площею 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та витребувано із чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_2 вказані вище нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

21. 16 січня 2018 року арбітражним керуючим ОСОБА_1 було подано до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції заяву про примусове виконання вказаного рішення суду.

22. Постановою від 17.01.2018 старшим виконавцем Київського ВДВС міста Харкова ГТУЮ Ярмоленком О.В. відкрито виконавче провадження з виконання наказу №922/6658/15, виданого 02.01.2018 Господарським судом Харківської області.

23. Департамент з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України листом від 16.03.2018 погодив проведення третьою особою позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання нею повноважень ліквідатора ФОП ОСОБА_2 з питань, викладених останнім у скарзі.

24. Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області було видано доручення №17 від 02.04.2017, посвідчення №18 від 02.04.2018 на проведення з 23.04.2018 по 25.04.2018 позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

25. Відповідно до повідомлення на проведення позапланової невиїзної перевірки №18 від 02.04.2018 позивачу було запропоновано надати Комісії пояснення з предмету перевірки і копії документів до перевірки, а саме: ухвал та постанов по справі №922/6658/15 про банкрутство ФОП ОСОБА_2 , а також доказів вжиття заходів з повернення майна банкрута (нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 ), що вибуло з його володіння, та доказів вжиття заходів з примусового виконання наказу про примусове виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 у справі № 922/6658/15.

26. 20 квітня 2018 року позивачем надано до ГТУЮ у Харківській області письмові пояснення за вих. №01-10/670 від 19.04.2018 з копіями документів. Згідно зі змістом наданих пояснень, позивачем 05.01.2018 було отримано наказ, виданий 02.01.2018, на примусове виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 у справі №922/6658/15, та 16.01.2018 арбітражною керуючою ОСОБА_1 було особисто подано до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції заяву про примусове виконання рішення разом з доказами сплати судового збору, сплаченого з особистих коштів ліквідатора у сумі 3723 грн.

27. Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (фактичний предмет перевірки - вжиття позивачем заходів з повернення майна банкрута (нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 ), що вибуло з його володіння, та з інших питань, порушених ОСОБА_2 у листі), за результатом якої третьою особою було складено довідку №14 від 25.04.2018, в якій зазначено, що комісією під час проведення перевірки виявлені порушення позивачем приписів абз. 13 ч. 2 ст. 41 та ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» позаяк заперечення проти визнання права власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 за банкрутом та витребування їх з чужого незаконного володіння, відсутність будь-яких активних дій з боку арбітражного керуючого ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні, протягом більше трьох місяців з метою скорішого витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння, а також нереалізація постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 в частині визнання права власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 за банкрутом свідчить про недобросовісне, неналежне виконання ОСОБА_1 своїх повноважень. Крім того, вказані порушення позивача зобов`язано усунути до 04.05.2018.

28. 04 травня 2018 року позивачем було подано до ГТУЮ у Харківській області інформацію про усунення порушень, зазначених у Довідці №14 від 25.04.2018, відповідно до якої позивачем було вчинено наступні дії:

- 02.05.2018 подано до Господарського суду Харківської області скаргу на бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярмоленко О.В.;

- 02.05.2018 подано на ім`я заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Амельченка В.П. скаргу на бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківський області Ярмоленко О.В.;

- 02.05.2018 подано до Державного реєстратора заяву про державну реєстрацію права власності на підставі Постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 у справі №922/6658/15. Рішенням державного реєстратора №40915851 від 03.05.2018 відмовлено позивачу в державній реєстрації права власності. Рішення держреєстратора мотивовано тим, що заява про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подана після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна;

- 04.05.2018 подано до Господарського суду Харківської області заяву про скасування обтяжень, накладених на нерухоме майно.

29. За результатами оцінки поданих документів Комісією складено акт №21 від 07.05.2015, в якому зроблено висновок про те, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 під час виконання повноважень ліквідатора у справі №922/6658/15 про банкрутство ОСОБА_2 не спростовано висновків Комісії, викладених в Довідці №14 від 25.04.2018, щодо порушення позивачем абз. 13 ч. 2 ст. 41 та ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що виявилось у нездійсненні вичерпних заходів для проведення державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 за банкрутом та дій з витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння, що є грубим порушенням арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень ліквідатора ОСОБА_2 , що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та кредиторів боржника.

30. 18 травня 2018 року Директор Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України звернувся до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) з поданням №1114 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

31. 03 липня 2018 року відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) у присутності 5 членів Комісії.

32. За результатами засідання, Дисциплінарною комісією прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №1114 від 18.05.2018. Вказане рішення оформлено Протоколом №72/07/18 від 03.07.2018.

33. На підставі наведеного, Міністерством юстиції України прийнято наказ №2469/5 від 26.07.2018 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №126 від 06.02.2013, видане ОСОБА_1 .

ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

34. Конституція України

34.1. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

35. Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №2343-XII від 14.05.1992 (далі - Закон про банкрутство)

35.1. Статтею 105 Закону про банкрутство встановлено, що дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

35.2. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 107 Закону про банкрутство арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

35.3. Згідно зі статтею 109 Закону про банкрутство дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є:

1) попередження;

2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

35.4. Статтею 112 Закону про банкрутство передбачено, що підставами для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є:

1) його письмова заява;

2) неможливість виконувати свої повноваження за станом здоров`я;

3) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього;

4) визнання його недієздатним чи обмежено дієздатним, безвісно відсутнім або померлим;

5) накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

6) подання неправдивих відомостей, необхідних для отримання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

7) скасування допуску до державної таємниці за порушення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) законодавства у сфері охорони державної таємниці;

8) його смерть.

У разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

36. Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджений наказом Міністерства юстиції України №1284/5 від 27.06.2013

36.1. У відповідності до п.п. 2.1, 2.11 Порядку контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Предметом планової перевірки є відповідність арбітражного керуючого вимогам, визначеним у Законі, а також додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час здійснення повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора у справах про банкрутство за період, що підлягає плановій перевірці.

36.2. Відповідно до п. 7.1 Порядку №1284/5 підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є, зокрема, грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

36.3. Згідно з п. 7.6. Порядку №1284/5 під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

IV. Позиція Верховного Суду

37. За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

38. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

39. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до того, що позивача було правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки нею були допущені грубі порушення законодавства під час виконання повноважень ліквідатора ОСОБА_2 , які виявилися у невжитті позивачем вичерпних заходів з державної реєстрації визнаного за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, а також у нездійсненні позивачем протягом тривалого часу (більше чотирьох місяців) вичерпних дій з витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння.

40. Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем:

- 05.01.2018 отримано наказ на примусове виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 у справі №922/6658/15, та 16.01.2018 року арбітражним керуючим ОСОБА_1 було особисто подано до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції заяву про примусове виконання рішення;

- 02.05.2018 подано до Господарського суду Харківської області скаргу на бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярмоленко О.В.;

- 02.05.2018 подано на ім`я заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області скаргу на бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківський області Ярмоленко О.В.;

- 02.05.2018 подано до Державного реєстратора заяву про державну реєстрацію права власності на підставі Постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 у справі №922/6658/15. Рішенням державного реєстратора №40915851 від 03.05.2018 відмовлено позивачу в державній реєстрації права власності. Рішення держреєстратора мотивовано тим, що заява про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подана після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна;

- 04.05.2018 подано до Господарського суду Харківської області заяву про скасування обтяжень, накладених на нерухоме майно.

41. Отже, встановлені судами обставини спростовують висновки, покладені в основу акту №21 від 07.05.2015, які стали підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення. Суд касаційної інстанції вважає слушними доводи позивача про те, що нею у спосіб, передбачений законодавством, було розпочато процедуру виконання судового рішення щодо повернення майна банкрута, та інших способів виконання рішення суду законодавство не містить. Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що обов`язковою умовою притягнення арбітражного керуючого до відповідальності за бездіяльність у частині невиконання судового рішення має бути наявною, передусім, протиправність, встановлена компетентним органом або судом, рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, тоді як у цій справі доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльність позивача матеріали перевірки в період, означений заявою скаржника ОСОБА_2 не містять.

42. Аналіз статей 105, 107 Закону про банкрутство дає підстави для висновку, що арбітражний керуючий може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, яким вважається винне невиконання або неналежне виконання ним своїх обов`язків. Накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого здійснюється на підставі рішення Міністерства юстиції України, який є державним органом з питань банкрутства, за поданням Дисциплінарної комісії і при визначенні його виду враховується ступінь вини, тяжкість вчиненого проступку, наявність раніше застосованих дисциплінарних стягнень, а також інші обставини вчинення арбітражним керуючим порушення.

43. Верховний Суд вважає слушними зауваження судів попередніх інстанцій про те, що перевіркою має бути встановлено конкретне порушення, та в акті перевірки має міститися інформація про виявлене порушення, оцінка пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим.

44. Суд касаційної інстанції наголошує, що підставою для застосування до арбітражного керуючого заходів дисциплінарного впливу є вчинення ним дисциплінарного проступку, що виразилось у невиконання або неналежне виконанні своїх обов`язків. Для притягнення арбітражного керуючого до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований факт порушення, вина повністю арбітражного керуючого доведена, встановлені обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому. Відсутність наведених складових є підставою для визнання рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до дисциплінарної відповідальності невмотивованим та необґрунтованим.

45. Отже, вирішуючи спори щодо законності рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), суди мають з`ясувати чи мали місце обставини, на які посилається контролюючий орган, якими доказами вони підтверджені та наявність вини арбітражного керуючого у виявлених порушеннях. У разі прийняття Дисциплінарною комісією такого рішення, комісія має зазначити обставини, порушення та мотиви, за яких контролюючий орган дійшов висновку про необхідність застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення.

Наведена позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.12.2019 у справі №815/5340/17.

46. Верховний Суд відхиляє доводи Міністерства юстиції України про те, що рішення комісії є законним і обґрунтованим, оскільки, посилаючись на правомірність позбавлення позивача права на зайняття діяльністю арбітражного керуючого, відповідач жодним чином не обґрунтовує підстави застосування до позивача саме такого виду дисциплінарного стягнення як позбавлення права на зайняття діяльністю арбітражного керуючого, та не наводить конкретних фактів, які можна кваліфікувати як порушення, за яке застосовується найсуворіший вид дисциплінарного стягнення. Крім того, відповідачем при визначенні виду дисциплінарного стягнення не було враховано пояснень, наданих позивачем 04.05.2018.

47. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому (пункт 7.6. Порядку №1284/5). Позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є найсуворішим заходом дисциплінарного впливу. Тобто, вирішуючи питання щодо застосування дисциплінарного стягнення, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих зобов`язана дотримуватись принципу пропорційності між допущеними порушеннями та видом дисциплінарного стягнення (попередження чи позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого), зокрема повинен дотримуватись необхідний баланс між наслідками, до яких призвели порушення та суворістю застосованого стягнення.

48. Крім того, у справі №820/2875/17 Верховним Судом, з посиланням на ст. 109 Закону про банкрутство та п. 7.1. Порядку №1284/5, було зроблено висновок про те, що перевіркою має бути встановлено як факт грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання своїх повноважень, так і наслідки таких його дій - грубе порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника. У цій справі таких наслідків судами попередніх інстанцій встановлено не було.

49. Верховний Суд також зауважує, що анулювання свідоцтва не є видом дисциплінарного стягнення, яке може бути накладено на арбітражного керуючого згідно зі статтею 109 Закону про банкрутство. Свідоцтво може бути анульовано лише у разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), зокрема внаслідок накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). З аналізу вищенаведеного Верховний Суд дійшов висновку про те, що анулювання свідоцтва без накладення стягнення, яке може бути підставою для такого анулювання, суперечить приписам частини другої статті 112 Закону про банкрутство, та свідчить про протиправність спірного наказу.

Аналогічний висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №826/6746/18 та від 28.01.2021 у справі №520/5709/19.

50. Таким чином, судами попередніх інстанцій було правомірно скасовано спірні рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до позивача дисциплінарного стягнення та наказ Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень у межах спірних відносин не доведено наявності правових підстав для застосування до позивача найсуворішого виду стягнення - позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), не обґрунтовано вчинення позивачем саме грубого порушення законодавства під час виконання нею повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута) та, як наслідок, не доведено правомірності прийняття спірного наказу, яким анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

51. Отже, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 відсутні.

52. Згідно зі ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

53. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

54. З огляду на результат касаційного перегляду справи, перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

2. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 2040/6254/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіА.В. Жук Н.М. Мартинюк Ж.М. Мельник-Томенко