Справа № 201/8535/21
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2021-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/8535/21
Провадження №2-а/201/121/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (третя особа інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Міхно Костянтин Олександрович) про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, визначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Міхно К.О. (а.с. 1-3).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 26.08.2021р. відкрито провадження у справі і ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до положень п. 20 ч.1 ст. 4, ч.2 ст. 12, 257, 268, 286 КАС України (а.с. 22).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що постановою головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Міхно К.О. серії ІД № 00408283 від 20.07.2021р. її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. за порушення правил пп. б) п. 15.10. розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених поставною КМУ від 10.10.2001р. № 1306, за те що 06.07.2021р. об 11 год. 32 хв. транспортним засобом «Ауді А3», д.р.н. НОМЕР_1 , здійснено стоянку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, проспект митра Яворницького, 97К.

Позивачка не погодилася із притягненням її до адміністративної відповідальності і зазначила, що спеціалістом зроблено невірні висновки про порушення ПДР, оскільки легковим автомобілям дозволено паркуватись на тротуарах, за умови, що транспортний засіб поставлений на краю тротуару, для руху пішоходів залишається ділянка тротуару, шириною понад 2 м, стоянка у вказаному місці не заборонена відповідними дорожніми знаками. З фотографій припаркованого транспортного засобу Audi АЕ484910 видно, що він припаркований на краю тротуару, однак з фотознімків неможливо встановити відстань від місця стоянки автомобіля та відрізку тротуару, де здійснюють рух пішоходи, за допомогою яких можливо було б встановити, що на тротуарі для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів. Будь-яких дорожніх знаків, які б забороняли стоянку чи зупинку транспортних засобів в конкретному місці, зокрема тих, про які йдеться в п. 15.6 ПДР України не було.

На підставі викладеного, просила скасувати постанову серії ІД № 00408283 від 20.07.2021р.

Від відповідача Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради в особі представника Прокопенко О.Л. (діє на підставі довіреності від 16.08.2021р. а.с. 293) 20.09.2021р. до канцелярії суду надійшов відзив з доданими до нього доказами (а.с. 24-35), в якому відповідач не погодився із доводами позивачки про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначив, що 06.07.2021р. інспектором з паркування було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, стоянка на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими табличками) транспортного засобу Audi А3, номерний знак НОМЕР_1 , за адресою м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 97К, чим порушено вимоги п.п. «б» пункту 15.10 розділу 15 Правил дорожнього руху.

У відповідності до положень статті 142 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 06.07.2021; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 97К; 3) географічні координати: 48°471210, 35°034079; 4) час вчинення порушення: з 11:32(11 год. 32 хв.).

Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором у відповідності до вимог ст. 279 і КУпАП було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІД № 00408283 на лобовому склі транспортного засобу Audi А3, номерний знак НОМЕР_1 .

Після встановлення відповідальної особи, інспектором з паркування 20.07.2021р. винесено постанову про накладення адміністративного згідно з ч. 5 ст. 279-1, ст.ст. 283, 284 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з пп. «б» п. 15.10. ПДР, стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

З матеріалів фотофіксації видно, що транспортний засіб Audi А3, номерний знак НОМЕР_1 був розташований на тротуарі за адресою пр. Дмитра Яворницького, 97К, у місті Дніпро безпосередньо на тротуарі без відповідних дорожніх знаків з табличками, які би надавали дозвіл на таку стоянку, чим порушено вимоги п.п. «б» п. 15.10 ПДР та передбачену заборону стоянки на тротуарах, що підтверджується самим позивачем та відповідними фотознімками. Транспортний засіб розташований між житловим будинком та вуличними технічними спорудженнями, тобто майже по центру тротуару - елементу дороги, призначеному для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном. Для того щоб припаркуватися таким чином, позивач повинен був проїхати по центру тротуару та робити там відповідні маневри своїм транспортним засобом, чим створив загрозу життю та здоров`ю пішоходам та іншим учасникам дорожнього руху.

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачка правом надання відповіді на відзив станом не день розгляду справи не скористалася.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Категорія адміністративного позову підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п.20 ч.1 ст.4, ч.2 ст. 12, ст.ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративний позов слід задовольнити з таких підстав.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Згідно з положеннями ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.11.2018р. № 1164 «Про уповноваження інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів» було уповноважено інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 статті 122, частинами 1, 2 статті 152- 1 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення.

У зв`язку з викладеним інспектор з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради наділений повноваженнями щодо винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 25.08.2018р. № 55/34 затверджено Положення про інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

Згідно з Положенням про інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспекція є виконавчим органом Дніпровської міської ради ( п. 1.1) та є юридичною особою (п. 1.4). Основними завданнями інспекції є: притягнення винних осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері паркування міста Дніпра (п. 2.1.5); здійснення тимчасового затримання транспортних засобів, що перешкоджають дорожньому руху або створюють загрозу безпеці руху ( п.2.1.9); вживає заходів щодо притягнення до адміністративної відповідальності винних осіб відповідно до чинного законодавства (п. 2.2.6).

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері паркування міста Дніпра є складовою частиною виконання посадовою особою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради своїх обов`язків, передбачених Положенням про інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, затвердженого Рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 25.07.2018р.

Згідно з ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

- а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, постановою головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Міхно К.О. серії ІД № 00408283 від 20.07.2021р. її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. за порушення правил пп. б) п. 15.10. розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених поставною КМУ від 10.10.2001р. № 1306, за те що 06.07.2021р. об 11 год. 32 хв. транспортним засобом «Ауді А3», д.р.н. НОМЕР_1 , здійснено стоянку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, проспект митра Яворницького, 97К (а.с. 5).

Інспектором встановлено, що 06.07.2021р. здійснено стоянку на тротуарі (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими табличками) транспортного засобу Audi А3, номерний знак НОМЕР_1 , за адресою м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 97К, чим порушено вимоги п.п. «б» пункту 15.10 розділу 15 Правил дорожнього руху.

У відповідності до положень статті 142 КУпАП, інспектором з паркування здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 06.07.2021; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 97К; 3) географічні координати: 48°471210, 35°034079; 4) час вчинення порушення: з 11:32(11 год. 32 хв.) (а.с. 30 32).

Через відсутність можливостей встановити особу на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), після встановлення відповідальної особи вищезазначеного порушення (у відповідності до ст. 279-1 КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є МВС), інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ІД № 00408283 від 20.07.2021р. згідно з ч. 5 ст. 279-1, ст. ст. 283 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вказував відповідач, згідно матеріалів фотофіксації транспортний засіб Audi А3, номерний знак НОМЕР_1 був розташований на тротуарі за адресою пр. Дмитра Яворницького, 97К, у місті Дніпро безпосередньо на тротуарі без відповідних дорожніх знаків з табличками, які би надавали дозвіл на таку стоянку, чим порушено вимоги п.п. «б» п. 15.10 ПДР та передбачену заборону стоянки на тротуарах, що підтверджується самим позивачем та відповідними фотознімками.

Суд не може погодитися із цим твердженням.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжкам.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положення, зокрема, щодо правил стоянки транспортних засобів визначені у розділі 15 Правил дорожнього руху, підпункти якого є суміжними один до одного під час їх застосування та мають враховуватись у системній єдності один з одним.

Так, відповідно до п. 15.6. Правил дорожнього руху, стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличкою 7.6.1, дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок 7.6.2-7.6.5 легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці.

При цьому табличка 7.6.4 визначає спосіб поставлення легкових автомобілів і мотоциклів на стоянці біля тротуару та з його використанням. У населених пунктах, де стоянка дозволена на лівому боці вулиці, можуть бути застосовані таблички, вказані із дзеркальним зображенням символів. Табличка розміщується безпосередньо під знаками, з якими вона застосовуються.

Підпунктами б) та в) п. 15.10 Правил дорожнього руху передбачено, що: б) стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

- автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу;

- край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;

- проїзна частина елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги;

- тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

У статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що вулиця автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів; проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів; смуга відведення земельні ділянки, що надаються в установленому порядку для розміщення автомобільної дороги.

Аналіз вищевказаних норм вказує, що тротуар, як і проїзна частина, є складовими елементами дороги, а у спірних правовідносинах по пр. Дмитра Яворницького, буд. 97К, м. Дніпро.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.12.2019 року № 686/13619/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Застосування п. 15.6, в тому числі щодо таблички 7.6.4, має відбуватись у системній взаємодії з положень пп. б) та пп. в) п. 15.10 Правил дорожнього руху. З огляду на це, стоянка легкового автомобілю на тротуарі можлива у декількох випадках:

у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці;

на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Тобто пп. в) п. 15.10 Правил дорожнього руху слід вважати виключенням із загальної заборони, передбаченої пп. б) п. 15.10 ПДР, рівно як і при застосуванні табличок 7.6.2, 7.6.3., 7.6.5 у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39. В іншому випадку пп. в) п. 15.10 Правил дорожнього руху втрачав би будь-який сенс і можливість його практичного застосування.

Жодних доказів того, що транспортний засіб Audi А3, номерний знак НОМЕР_1 був розташований на тротуарі за адресою пр. Дмитра Яворницького, 97К, у місті Дніпро безпосередньо на тротуарі без відповідних дорожніх знаків з табличками, які би надавали дозвіл на таку стоянку, відповідачем суду не представлено.

Оцінюючи наданий доказ - фотофіксацію обставин порушення з відображенням автомобілю Audi А3, номерний знак НОМЕР_1 , суддя доходить висновку, що ці докази не можуть слугувати належним доказом факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення з огляду на те, що надані фотознімки не встановлюють і не підтверджують стоянку на тротуарі без відповідних дорожніх знаків з табличками, які би надавали дозвіл на таку стоянку, відповідачем суду не представлено.

Крім того, суд бере до уваги, що постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, отже підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять.

На думку суду ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018р. по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018р. по справі № 524/5536/17.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен бути якісним, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, які вплинуть на їхні конвенційні права (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» (C.G. and Others v. Bulgaria, заява № 1365/07, пункт 39), «Олександр Волков проти України» (Oleksandr. Ukraine, заява № 21722/11, пункт 170)).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року (Cantoni v. France, заява № 17862/91, пункти 31 - 32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (Vyerentsov v. Ukraine, заява № 20372/11, пункт 65)).

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7).

На підставі викладеного, за відсутності належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суддя доходить висновку про протиправність оскаржуваної постанови та наявність підстав для її скасування.

Згідно із ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 139 КАС України та Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради понесені позивачем ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн. (а.с. 1), що є мінімальною ставкою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 245, 286 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (третя особа інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Міхно Костянтин Олександрович) про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ІД № 00408283 від 20 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.С. Наумова