Справа № 420/4927/19
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4927/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_2 , в якому позивач відповідно до уточненого позову від 18.12.2019 року просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення №509-VII від 10.07.2018 року та №944-VII від 29.03.2019 року, ухвалені Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області про розгляд заяви ОСОБА_1 ;

- визнати бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати його вчинити певні дії, а саме: скасувати рішення, ухвалене Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, на XVII сесії VII скликання №704-VII від 26.10.2017 року про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,08 та по АДРЕСА_1 з земель запасу Прилиманської сільської ради та постановити рішення, яким надати дозвіл громадянину України ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,08 га по АДРЕСА_1 з земель запасу Прилиманської сільської ради;

- зобов`язати Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду за прийняття протиправного рішення №509-VIl від 10.07.2018 та за її бездіяльність у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень і сплачений судовий збір у розмірі 3073,60 гривень;

- зобов`язати Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області подати у 10-денний строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до ст.14 Конституції України та ст.ст. 116, 118, 121 Земельного Кодексу України, 13.07.2017 року вона направила до Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області клопотання (заяву) з додатками про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності за будь-якою адресою (на вибір відповідача), орієнтовною площею до 0,2500 гектарів, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель із житлової та громадської забудови, які не надані у власність або користування і перебувають у запасі, яка розташована за адресою: в межах населеного пункту на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

29.09.2017 року на XVI сесії VII скликання було постановлене рішення №656-VII про відмову у виділенні позивачу земельної ділянки у зв`язку з відсутністю земельних ділянок.

Вважаючи рішення №656-VII від 29.09.2017 року незаконним та таким, що грубо порушувало права позивача, вона звернулася до Одеського окружного адміністративного суду.

Одеським окружним адміністративним судом було винесено рішення від 16.03.2018 року по справі №815/6718/17 за позовом ОСОБА_1 до Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень, скасування рішення, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, яке вступило в законну силу 17.04.2018 року. У процесі децентралізації відповідач Прилиманська сільська рада була припинена, та правонаступником стала Авангардівська селищна рада. З цього приводу були винесені ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 року про заміну сторони відповідача та від 05.11.2018 року про виправлення описки в написанні адреси відповідача.

Рішення №656-VII від 29.09.2017 року, ухвалене на XVI сесії VII скликання Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про відмову у виділенні ОСОБА_1 земельної ділянки було визнано протиправним та скасовано. Зобов`язано відповідача повторно розглянути клопотання (заяву) ОСОБА_1 від 13.07.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Результатом повторного розгляду клопотання (заяви) ОСОБА_1 від 13.07.2017 року стало винесення Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області рішень №509-VII від 10.07.2018 року про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 та №944-VII від 29.03.2019 року про виправлення технічної помилки друку в рішенні від 10.07.2018 р. №509-VII.

Позивач вважала, що Авангардівська селищна рада прийняла протиправне рішення №509-VII від 10.07.2018 року про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 , чим порушила її права.

Позивач вказала, що в мотивувальній частині рішення йдеться про масив №13 та №15 на території с. Прилиманське. Проте, не зазначено, що відповідачем порушена черга отримання земельних ділянок, і земельну ділянку позивача отримав хтось інший. Позивач вважає, що її земельну ділянку надали іншому громадянину одразу після відмови їй.

Також позивач зазначає, що в її клопотанні не вказано, що вона просить земельну ділянку на масиві № НОМЕР_1 чи № НОМЕР_2 , вона окреслила межі села Прилиманське і вказала стрілкою. Позивач зазначила, що є прямокутник, що позначає земельну ділянку під стрілкою, чи як вона ту стрілку мала намалювати. На думку позивача, навіть якщо не зрозуміла схема графічних матеріалів, у клопотанні чітко все сформульовано.

Позивач додатково просить постановити сплатити їй моральну шкоду, завдану рішенням та протиправною бездіяльність ради, яку за більш як два роки поневірянь, писанини, вмовляння, пересилання листів, виклики поліції, записи на громадські прийоми позивач оцінила у 70 000 грн. Це по 35000 грн. на рік, 2916,66 грн на місяць, що менше мінімальної зарплати, яка становить 4200 грн.

10.01.2020 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що заяву позивача від 21.05.2018 р. було розглянуто на першому від дати її надходження пленарному засіданні селищної ради - 24.05.2018 р. З урахуванням того, що ухвалене Одеським окружним адміністративним судом 16.03.2018 р. рішення стосувалось іншої юридичної особи, ніж Авангардівська селищна рада Овідіопольського району, за результатами розгляду було прийняте рішення №355-VII про відмову позивачеві в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Проте, в рішенні було зазначено, що клопотання від 13.07.2017 р. буде розглянуте Авангардівською селищною радою після винесення Одеським окружним адміністративним судом у справі №815/6718/17 ухвали в порядку ст.379 КАС України.

30.05.2018 р. Одеський окружний адміністративний суд виніс ухвалу у справі №815/6718/17 про заміну сторони у виконавчому провадженні, якою фактично допустив Авангардівську селищну раду до виконання судового рішення.

Відповідач вказав, що формулювання в клопотанні «в будь-якому місці», на яке позивач звертає увагу у позові, не відповідає нормам ч.6 ст.118 ЗК України. Вказаною нормою чітко визначено, що заявник долучає до свого клопотання графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача. Окрім цього, нормами ч.7 ст.118 ЗК України встановлено, що підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є невідповідність місця розташування об`єкта (земельної ділянки). Отже, питання визначення у клопотанні місцезнаходження земельної ділянки, яку бажає отримати заявник, є обов`язковим та вирішальним.

Відповідач зазначив, що до клопотання від 13.07.2017 р. позивач долучила 1 аркуш графічних матеріалів, в яких попри загальне визначення адреси (місця) розташування земельної ділянки чітко вказала на таке місце.

Відповідно до містобудівної документації, розробленої Прилиманською сільською радою Овідіопольського району, обране позивачем місце розташування земельної ділянки перебувало в межах масивів № 13 та № 15 с. Прилиманське.

На наданих графічних матеріалах обране позивачем місце оточене сформованими земельними ділянками, проте цей масив не містить позначень та сприймається як вільний.

Під час опрацювання клопотання від 13.07.2017 р. Авангардівською селищною радою встановлено, що обрані позивачем землі, за рахунок яких вона просить надати їй у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), призначені Містобудівним обґрунтуванням розміщення житла та об`єктів обслуговування на масивах №13 та №15 в с. Прилиманське Овідіопольського району. Затвердженим рішенням Прилиманської сільської ради від 02.09.2010 р. №928-V, для потреб громадської забудови - будівництва дитячого садку, 16-ти квартирних житлових будинків, трансформаторної підстанції, будинку побуту, готельного комплексу із рестораном. Індивідуальна житлова забудова Містобудівним обґрунтуванням, як складовою містобудівної документації с. Прилиманське, в цій частині (в цих масивах) не передбачена.

Отже, обране позивачем бажане місце розташування земельної ділянки не відповідає містобудівній документації с. Прилиманське, що і передбачене нормами ч.7 ст.118 ЗК України як підставу для відмови в задоволенні клопотання.

Таким чином, оскаржуване позивачем рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району від 10.07.2018 р. №509 винесене з підстав, встановлених Земельним кодексом України, з урахуванням фактичних обставин, а відтак, рішення повністю відповідає вимогам чинного законодавства, хоч і не задовольняє бажання та очікування позивача. Окрім цього, прийняттям вказаного рішення Авангардівська селищна рада Овідіопольського району повністю виконала рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 р. у справі №815/6718/17, а саме: повторно розглянула клопотання позивача. Рішенням суду у справі №815/6718/17 відповідач не зобов`язувався судом прийняти рішення конкретного змісту, зокрема про задоволення клопотання позивача. Суд лише зобов`язав повторно розглянути це клопотання в межах чинного законодавства України.

Відповідач зазначив, що мотиви відмови в задоволенні клопотання позивача від 13.07.2017 р., та відповідно, мотиви прийнятого рішення селищної ради від 10.07.2018 р. №509-VII, на відміну від мотивів рішення Прилиманської сільської ради Овідіопольського району від 29.09.2017 р. №656-VII, повністю ґрунтуються на нормах Земельного кодексу України.

Під час друку тексту рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району від 10.07.2018 р. №509-VII було допущено технічну помилку в даті рішення Прилиманської сільської ради Овідіопольського району від 02.09.2010 р. №928-V в цифрі року - надруковано « 2018» замість « 2010».

Вказану технічну помилку було виправлено шляхом прийняття Авангардівською селищною радою Овідіопольського району рішення від 29.03.2019 р. №944-VII, яке за своєю суттю є технічним рішенням.

З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що рішення №944-VII є законним, прав позивача не порушує, підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Стосовно вимоги позивача зобов`язати Авангардівську селищну раду Овідіопольського району прийняти за результатом розгляду клопотання від 13.07.2017 р. рішення, яким надати позивачеві дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , то вказана вимога не відповідає положенням ч.6 ст.118 ЗК України - вказана адреса не має відношення до бажаного місцезнаходження земельної ділянки, визначеного позивачем у графічних матеріалах, доданих до клопотання від 13.07.2017 р.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди відповідач зазначив про відсутність для цього підстав, оскільки рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району від 10.07.2018 р. №509-VII та від 02.09.2010 р. №928-V є законними, обгрунтованими, з боку селищної ради відсутня не тільки бездіяльність з вказаного питання, а й протиправна бездіяльність.

16.03.2020 року через канцелярію суду від третьої особи ОСОБА_2 надійшли пояснення, відповідно до яких третя особа проти задоволення позову заперечує, зазначивши, що він є учасником бойових дій та відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» звернувся 11.08.2016 р. до Прилиманської сільської ради Овідіопольського району із заявою про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва. Просив врахувати, що учасникам бойових дій здійснюється першочергове виділення земельних ділянок.

Третя особа вважала, що Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області рішення від 26.10.2017 р. №704-VII щодо надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою, і рішення за результатом заяви (клопотання) ОСОБА_1 приймались як належним суб`єктом врядування, в межах наданих повноважень, з метою, задля якої ці повноваження надані. Також третя особа ОСОБА_2 зауважив, що клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою ним було подано до сільської ради раніше, ніж позивачем.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 18 березня 2021 року провадження по справі закрито.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду справу №420/4927/19 розподілено на суддю Андрухіва В.В.

Ухвалою від 22.06.2021 року прийнято до провадження вказану справу. Ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 19.07.2021 року суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою від 15.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 20.10.2021 року на 10 год. 00 хв., сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

20.10.2021 року електронною поштою від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника у порядку письмового провадження.

Відповідач та третя особа про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість продовження розгляду справи по суті за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 13.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася до голови Прилиманської сільської ради із клопотанням (заявою) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності за будь-якою адресою (на Ваш вибір), орієнтовано площею до 0,2500 гектарів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель із житлової та громадської забудови, які не надані у власність або користування і перебувають у запасі, яка розташована за адресою: в межах населеного пункту на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

Рішенням Прилиманської сільської ради XVI сесія VII скликання №656-VII від 29.09.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у виділенні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Прилиманське, у зв`язку із відсутністю вільних земельних ділянок (а.с. 17, т. 1).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року по справі № 815/6718/17 визнано протиправним та скасовано рішення № 656-VII від 29.09.2017 року, ухвалене на XVI сесії VII скликання Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про відмову у виділенні ОСОБА_1 земельної ділянки. Зобов`язано Прилиманську сільську раду Овідіопольського району Одеської області повторно розглянути клопотання (заяву) позивача від 13.07.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності (а.с. 18-24, т. 1).

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 року по справі №815/6718/17 Авангардівською сільською радою повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 13.07.2017 року та 10 липня 2018 року прийнято рішення №509-VII, яким позивачу відмовлено в задоволенні заяви від 13.07.2018 року у зв`язку із невідповідністю обраного місця розташування об`єкта вимогам містобудівного обґрунтування розміщення житла та об`єктів обслуговування на масивах № 13 і № 15 в с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області, затвердженого рішенням Прилиманської сільської ради №928-V від 02.06.2018 року (а.с. 27, т. 1).

Рішенням від 29.03.2019 р. №944-VII Авангардівською селищною радою Овідіопольського району виправлено допущену у рішенні в рішенні Авангардівської селищної ради Овідіопольського району від 10.07.2018 р. №509-VII технічну помилку друку - замінено в пункті 1 рішення цифру "2018" в даті рішення Прилиманської сільської ради Овідіопольського району №928-V на цифру "2010", вважати вірною дату "02.06.2010" (а.с. 28, т. 1).

Також судом встановлено, що 11.08.2016 року ОСОБА_2 , як учасник бойових дій, звернувся до Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області із заявою, в якій просив виділити йому земельну ділянку для індивідуального будівництва (а.с. 174, т. 1).

Рішенням Прилиманської сільської ради Одівіопольського району Одеської області XVIІ сесії VII скликання №704-VII від 26.10.2017 року вирішено надати дозвіл гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,08 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , з земель запасу Прилиманської сільської ради (а.с. 173, т. 1).

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини між сторонами врегульовані Земельним кодексом України в редакції, чинній на момент виникнення цих правовідносин.

У відповідності до п. "б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Як зазначено судом вище, порядок безоплатної передачі у власність громадян земельних ділянок визначений ч.6 ст.118 ЗК України.

Суд погоджується з доводами відповідача, що формулювання в клопотанні позивача від 13.07.2017 року місця розташування бажаної земельної ділянки "за будь-якою адресою (на Ваш вибір)" не відповідає приписам ч.6 ст.118 ЗК України.

Вказаною нормою чітко визначено, що заявник долучає до свого клопотання графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Окрім цього, нормами ч.7 ст.118 ЗК України встановлено, що підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути, серед іншого, невідповідність місця розташування об`єкта (тобто земельної ділянки) вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації. Отже, питання визначення у клопотанні місцезнаходження земельної ділянки, на яку заявник бажає отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, є обов`язковим та вирішальним.

Як вбачається з матеріалів справи, до клопотання від 13.07.2017 р. позивач долучила 1 аркуш графічних матеріалів, на якому окреслила межі с.Прилиманське, чітко позначила чотирикутником місце розташування земельної ділянки, до якої накреслила стрілку.

Відповідно до містобудівної документації, розробленої Прилиманською сільською радою Овідіопольського району, позначене на графічному матеріалі позивачем місце розташування земельної ділянки знаходиться в межах масивів №13 та №15 с. Прилиманське.

Як вбачається з витягу з містобудівного обґрунтування розміщення житла та об`єктів обслуговування на масивах № 13 та 15 в с.Прилиманське, затвердженого рішенням Прилиманської сільської ради Овідіопольського району від 02.09.2010 року № 928-V, позначена позивачем земельна ділянка розташована на землях, призначених для потреб громадської забудови - будівництво дитячого садку, 16-квартирних житлових будинків, будинку побуту, готельного комплексу з рестораном, трансформаторної підстанції (том І а.с.143).

Отже, обране позивачем бажане місце розташування земельної ділянки не відповідає містобудівній документації с. Прилиманське, що є підставою відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України для відмови позивачу у задоволенні клопотання від 13.07.2017 року.

При цьому суд не бере до уваги доводи позивача щодо можливості відповідача на свій вибір визначити та надати позивачу земельну ділянку в межах населеного пункту с.Прилиманське, оскільки це суперечить приписам ч.ч.6, 7 ст.118 ЗК України, з системного аналізу яких випливає, що обрання та позначення на графічних матеріалах бажаного місця розташування земельної ділянки є обов`язком саме позивача, заявника клопотання про надання дозволу.

У свою чергу, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний діяти лише в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України. Однак, ані Земельний кодекс України, ані Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не покладає на сільську, селищну, міську раду такий обов`язок.

Тому суд вважає помилковими твердження позивача про можливість відповідача самостійно, на власний розсуд, визначити земельну ділянку, позначити її на графічному матеріалі позивача та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо цієї ділянки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване позивачем рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району від 10.07.2018 р. №509-VII винесене з підстав, встановлених Земельних кодексом України, з урахуванням фактичних обставин, а відтак, є законним та обґрунтованим, відповідає приписам ч.2 ст.2 КАС України і скасуванню не підлягає.

Отже, на відміну від Прилиманської сільської ради від 29.09.2017 року № 656-VII, яке було прийняте з підстав, не передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, та скасоване рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 р. у справі №815/6718/17, рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району від 10.07.2018 р. №509-VII ґрунтується на приписах ч.7 ст.118 ЗК України.

Як зазначено судом вище, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району у рішенні від 10.07.2018 р. №509-VII було допущено технічну помилку в даті рішення Прилиманської сільської ради Овідіопольського району від 02.09.2010 р. №928-V.

Вказану технічну помилку було виправлено шляхом прийняття Авангардівською селищною радою Овідіопольського району рішення від 29.03.2019 р. №944-VII.

Враховуючи законність рішення від 10.07.2018 р. №509-VII, суд не вбачає підстав для скасування і рішення від 29.03.2019 р. №944-VII, яким виправлялася помилка у першому рішенні. Окремих підстав для скасування рішення від 29.03.2019 р. №944-VII позивач у позові не навела.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання рішення протиправними та скасування рішень Авангардівської селищної ради Овідіопольського району №509-VII від 10.07.2018 року та №944-VII від 29.03.2019 року слід відмовити.

Також суд вважає необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності відповідача суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати його вчинити певні дії, а саме: скасувати рішення, ухвалене Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, на XVII сесії VII скликання №704-VII від 26.10.2017 року про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,08 та по АДРЕСА_1 з земель запасу Прилиманської сільської ради та постановити рішення, яким надати дозвіл громадянину України ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,08 га по АДРЕСА_1 з земель запасу Прилиманської сільської ради.

Відмовляючи позивачу у цих вимогах, суд виходить з того, що спірне рішення Прилиманської сільської ради №704-VII від 26.10.2017 року про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 жодним чином не порушує права позивача, оскільки позивач у клопотанні від 13.07.2017 року та доданому до нього графічному матеріалі земельну ділянку за вказаною адресою не позначала, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо цієї земельної ділянки не просила.

Додатково суд зауважує, що ОСОБА_2 згідно наданих суду матеріалів звернувся до Прилиманської сільської ради з заявою 11.08.2016 року, тобто раніше позивача на 11 місяців, та отримав дозвіл на позначену ним на графічних матеріалах бажану земельну ділянку, а тому доводи позивача про те, що третій особі надали земельну ділянку, яку мали надати їй, попередньо відмовивши позивачці - є безпідставними та необґрунтованими (том І а.с.174-175).

За таких обставин, відсутні підстави як для зобов`язання відповідача скасувати рішення Прилиманської сільської ради №704-VII від 26.10.2017 року, так і для зобов`язання відповідача прийняти рішення, яким надати дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га по АДРЕСА_1 .

При цьому, будь-якої протиправної бездіяльності з боку відповідача суд не вбачає.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 ст.1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відмовляючи позивачу в задоволенні вимог про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, суд відмовляє і у вимозі про відшкодування моральної шкоди в сумі 70 000 грн., оскільки неправомірних рішень, дій чи бездіяльності відповідач не вчиняв (не допускав), а відповідно і відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а тому у позові їй слід відмовити.

У зв`язку з відмовою в позові судові витрати, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (адреса: вул. Добрянського, 26, смт. Авангард, Овідіопольський район, Одеська область, 67806, ), за участю третьої особи - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування рішень №509-VII від 10.07.2018 року та №944-VII від 29.03.2019 року, ухвалених Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області про розгляд заяви ОСОБА_1 ; визнання бездіяльності Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області протиправною та зобов`язання Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області вчинити певні дії, а саме: скасувати рішення, ухвалене Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області на XVII сесії VII скликання №704-VII від 26.10.2017 року про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,08 та по АДРЕСА_1 з земель запасу Прилиманської сільської ради та постановити рішення, яким надати дозвіл громадянину України ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,08 га по АДРЕСА_1 з земель запасу Прилиманської сільської ради; зобов`язання Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду за прийняття протиправного рішення №509-VIl від 10.07.2018 та за її бездіяльність у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) грн. - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В.Андрухів