Справа № 698/713/21
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/713/21
Провадження №2-а/698/10/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

за участю секретаря судових засідань Гончар Т.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Звенигородського РУП ГУНП в Черкаській області в особі Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.09.2021 року він отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 832303 від 10.09.2021 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в розмірі 850 гривень.

В обґрунтування адміністративного позову посилався на те, що 10 вересня 2021 року близько 22 години він, керуючи автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Соборній в смт Катеринопіль та був зупинений працівниками поліції (поліцейський РПП СПД № 1 Звенигородського РВП Кузьменко Микола Васильович) у зв`язку з керуванням автомобілем, номерний знак якого не освітлювався в темну пору доби на що позивачем були надані відповідні пояснення , які не були враховані при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Вважає дії працівника поліції незаконними.

Представник Головного управління Національної поліції в Черкаській області Атамась Ю. у відзиві на позов заперечувала проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що факт керування транспортним засобом, який має неосвітлений державний номерний знак в темну пору доби є самостійною підставою для притягнення особи, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, до відповідальності. Для даного виду правопорушення не обов`язкове встановлення форми вини у вигляді умислу. Крім цього, обов`язок водія зі вжиття заходів для усунення виявлених порушень, регламентований п. 31.5 ПДР, не нівелює відповідальність суб`єкта правопорушення за його допущення. Подальший обов`язок водія усунути технічні несправності транспортного засобу не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з виконанням відповідачем повноважень щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за наслідками встановленої події цього правопорушення. Таким чином, встановлені обставини, на думку представника відповідача, свідчать про наявність в діянні ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. А ткож повідомила, що постанову було винесено на підставі внутрішнього переконання, яке ґрунтувалося на підставі оцінці доказів, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

У задоволенні позову просив відмовити повністю.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20.09.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з постанови, ОСОБА_1 10.09.2021 року о 22 год. 00 хв., керував транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 в смт Катеринопіль з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п.п. 2.9 «в» ПДР України.

За приписами пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

У розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

При цьому п. 2.9 «в» передбачено, що водієві забороняється «керувати транспортним засобом не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Водночас, відповідачем доводів та доказів, які слугували б підтвердженням вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП суду не надано.

Приписами ч. 2 ст. 77 КАСУ встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За нормою ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи правову позицію викладену у постанові Верховного Суду № 177/525/17 від 08.07.2020 сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постанова працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідачем не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 832303 від 10.09.2021 року за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

У частині позовних вимог про визнання не правомірними дій відповідача суд дійшов таких висновків.

Суд зауважує, що належним та достатнім способом захисту прав позивача у даному випадку є скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, позовні вимоги в частині щодо визнання дій відповідача не правомірними не підлягають розгляду місцевим загальним судом як адміністративним у порядку ст. 286 КАС України, тому задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат вирішити в порядку встановленому ст. 139 КАС України.

Керуючись 77, 139, 241-246, 250, 257, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Звенигородського РУП ГУНП в Черкаській області в особі Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови № 832303 по справі про адміністративне правопорушення від 10.09.2021 р.- задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 832303 від 10.09.2021 року, винесену поліцейським з РПП СПД № 1 Звенигородського РВП Кузьменком Миколою Васильовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Лазаренко