Справа № 566/1131/21
Суддя: Лободзінський А. С.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 566/1131/21
провадження № 2-а/566/17/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово - головуючого судді Лободзінського А.С.,

при секретарі судового засідання - Драган Л.М.,

розглянувши у відкритому судовом у засіданні в залі судових засідань Млинівського районного суду Рівненської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Карплюка Віталія Васильовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до командира взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Карплюка Віталія Васильовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати винесену відносно нього постанову серії ЕАО №4719919 від 03.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в розмірі 340 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наведеного в оскаржуваній постанові правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме, перевищення на 23 км/год. обмеження швидкості руху в населеному пункті, не вчиняв. Вважає, що виміряна Відповідачем -1 швидкість руху керованого ним транспортного засобу - 73 км/год. є сумнівною, оскільки поліцейський тримав вимірювальний прилад у руці, а тому показання приладу з урахуванням можливої похибки (2 км/год), не може бути доказом вчинення ним адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Суду дав пояснення, в яких не заперечував, що дійсно під час фіксації працівником поліції швидкості керованого ним транспортного засобу, рухався у межах населеного пункту ( на виїзді з м. Житомир), проте вважає, що швидкісного режиму не порушував, позов просив задовольнити.

Від Відповідача - 2 за підписом представника Кравченко М. надійшов відзив на позовну заяву, в яких Управління патрульної поліції в Житомирській області позов не визнало, посилаючись на те, що перевищення водієм ОСОБА_1 обмежень встановленої швидкості руху у населеному пункту було зафіксовано приладом TruCAM, який має сертифікат відповідності, сертифікат калібрування, а також експертні висновки криптографічного алгоритму шифрування, що відповідає ДСТУ. У відзиві зазначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесення оскаржуваної постанови, працівником патрульної поліції Карплюком В.В. було дотримано вимог чинного законодавства, що регулює провадження у справах про адмніністративні правопорушення і , оскільки було встановлено вчинення водієм ОСОБА_1 порушення п.12.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність по ч.1 ст.122 КУпАП, то відносно водія винесено постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн. На підтвердження відзиву проти позову надано суду диск з відеозаписами події, з нагрудної камери поліцейського, а також фотознімком ділянки автодороги з місця події.

Відповідач-1, або ж його представник в судове засідання , будучи належним чином повідомленим про час , дату і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Заслухавши пояснення позивача, з"ясувавши зміст поданого на позовну заяву відзиву від Відповідача-2, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що винесеною Відповідачем -1 постановою від 03.09.2021 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП за перевищення більше як на 23 км/год. обмеження швидкості руху в населеному пункті та піддано штрафу в розмірі 340 гривень. З вказаних матеріалів вбачається, що транспортний засіб марки "Рено Трафік" НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 73 км/год., швидкість виміряна лазерним вимірювачем швидкості TruCAM 20/20 N ТС008459. (а.с. 6)

Як видно з адміністративного позову, позивач оспорює факт перевищення ним встановлених обмежень швидкості руху у населеному пункті, відтак стверджує, що не вчиняв адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, вищезазначені положення закону передбачають наявність обов"язку в суб"єкта владних повноважень, який здійснює оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зібрати докази на підтвердження факту вчинення особою адміністративного правопорушення і дослідити їх під час розгляду справи і лише після оцінки всіх доказів у їх сукупності, вирішити справу.

Крім цього, відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" N 580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Вищевикладені положення ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" N 580-VIII передбачають, що при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

При цьому, законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", а лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 N 11299/41/2/02-2018 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.

З наданого відповідачем до відзиву відеозапису видно, що під час вимірювання швидкості руху автомобіля "Рено Трафік" НОМЕР_1 , спостерігається коливання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam 20/20 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати невірну похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля ( 73 км/год), яким керував позивач.

При цьому, Відповідачем -2 не надано жодних доказів про те, в який спосіб використовувся прилад TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, а тому не доведено, що даний прилад був закріплений стаціонарно, що у свою чергу виключало б ймовірність недостовірної похибки в показниках даного приладу.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим. Утримання такого приладу поліцейським у руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля позивача в 73 км/год. Протилежного Відповідачами не доведено і в ході розгляду справи, не встановлено.

Аналогічні висновки наведені у Постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року в справі N 157/703/20

Крім цього, з журналу обліку видачі та повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів до них видно, що вимірювальний пристрій під №ТС 008459 був виданий поліцейському Карплюку В.В. 01.09., однак, дати і часу його повернення встановити неможливо через нечитабельність наданої Відповідачем-2 копії документа.

Це, у свою чергу, ставить під сумнів використання Відповідачем -1 приладу TruCAM №ТС 008459 в дату винесення оскаржуваної постанови - 03.09.2021 року.

Також суд враховує, що на відомчому рівні регулюють питання використання патрульними нагрудних відеореєстраторів наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» та наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних» .

Інструкцією, затвердженою Наказом № 100, передбачено: а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції); б) випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно:- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди;- при перевірці документів;- при поверхневій перевірці;- при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї;- при наданні допомоги особам;- у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації (п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції). При цьому у вказанцій інструкції зазначено, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).

Тобто, як вбачається з наведеного, відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

Натомість судом встановлено, що наданий Відповідачем-2 відеозапис починається з того моменту, як поліцейський з"ясовує у ОСОБА_1 місце його проживання для оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення і не відображає безперервності провадження у справі про адміністративне правопорушення від моменту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 до його зупинки і подальших дій щодо розгляду адміністративної справи, аж до прийняття оскаржуваного рішення. Відтак, має місце порушенням принципу безперервності відеозйомки фіксації вчиненого порушення від його початку до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення, що у свою чергу є додатковим аргументом на підтвердження доводів позивача про незгоду зі способом ( вручну, а не стаціонарно) вимірювання швидкості руху керованого ним транспортного засобу та результатів цього вимірюванняне - 73 км/год.

Як зазначено вище, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, в силу вище зазначених положень закону, показання приладу TruCAM 20/20 N ТС008459 щодо фіксації швидкості руху автомобіля "Рено Трафік" НОМЕР_1 , а також наданий суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недопустимими доказами та не можуть підтверджувати факт перевищення ОСОБА_1 обмежень швидкості руху транспортного засобу у населеному пункту більше, як на 23 км/год..

Згідно ст. 7, 254, 258 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з того, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з права людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог п. 12.4 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Відтак, оскаржувана ОСОБА_1 постанова є незаконною, у зв"язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вище наведене у сукупності, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем, який заперечував проти позову, не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та правомірність прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст.286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліціїв Житомирській області старшого лейтенанта поліції Карплюка Віталія Васильовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО №4719919, винесену 03.09.2021 року командиром взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Карплюком Віталієм Васильовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 340 грн. - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Млинівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а учасниками розгляду справи, які були відсутні на проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання його копії.

СУДДЯ :