Справа № 240/11022/21
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 листопада 2021 року м. Житомир справа № 240/11022/21

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення судового контролю,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року позов задоволено частково, в тому числі вказано: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 березня 2021 року і вирішити питання призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зарахуванням до трудового стажу періоду роботи з 04 липня 1983 року по 08 травня 1985 року та з урахуванням висновків суду.

Вказане рішення набрало законної сили 07.09.2021. На виконання вказаного судового рішення виконавчий лист по даній справі не видавався.

10.11.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, за замістом якої заявник просить встановити строк для подання звіту та подати звіт про повне виконання рішення суду від 05.08.2021. В обґрунтування вказаної заяви, вказує, що рішення про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зарахуванням до трудового стажу періоду роботи з 04 липня 1983 року по 08 травня 1985 року та з урахуванням висновків суду не прийняте.

Відтак, необхідність звернення до суду в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зумовлена тим, що відповідачем, на переконання позивача рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 не виконано.

Відповідачем надіслано до суду відповідь на заяву, проте суд не приймає викладені в ній доводи, оскільки вся заява стосується щодо фактичного нарахування та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону №796-XII, що не було ні предметом розгляду даної справи ні предметом поданої позивачем заяви.

Визначаючись щодо заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в цьому рішенні, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно ч.4 ст.372 КАС України визначено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом, яким є Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що позивачем не було отримано виконавчий лист, що свідчить про передчасність заяви представника позивача в порядку ст.382 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що після пред`явлення виконавчого листа і відкриття виконавчого провадження у позивача буде можливість отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, визначених Законом України "Про виконавче провадження".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 у справі №240/11022/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.В. Черноліхов