Справа № 235/8461/21
Суддя: Хмельова С. М.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 235/8461/21
Провадження №2-а/235/80/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Лебеденко В.В.

представника позивача Згоннікова Ю.Г.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Покровську в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом Покровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України, затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

ВСТАНОВИВ:

Покровський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить прийняти рішення про примусове видворення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про його затримання, з метою його ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на шість місяців, звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

В обґрунтування позову позивач посилається на приписи Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та зазначає, що 02.09.2021 під час проведення профілактичних заходів за додержанням міграційного законодавства під умовною назвою «Мігрант» Кам`янець-Подільський РВ УДМС у Хмельницькій області спільно з працівниками Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на території міста Кам`янець-Подільського Хмельницької області було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України незаконно, без реєстрації і документів, що дають право на перебування або проживання на її території, від виїзду з України ухиляється. Законні джерела для існування, підстави для подальшого перебування на території України відсутні. До органів ДМС щодо подовження строку законного перебування ОСОБА_1 не звертався.

02.09.2021 у відношенні відповідача Кам`янець-Подільським РВ УДМС у Хмельницькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МХМ № 000521 відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МХМ № 000521 у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Зазначене адміністративне стягнення ОСОБА_1 у встановленому порядку не оскаржував, таким чином він визнав факт скоєння ним адміністративного правопорушення та те, що він є нелегальним мігрантом.

На підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Кам`янець-Подільським РВ УДМС у Хмельницькій області було винесено Рішення № 3 від 02.09.2021 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано його самостійно залишити територію України у термін до 01.10.2021, про що йому було роз`яснено належним чином. Крім того, йому було роз`яснено вимоги ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо видворення в примусовому порядку у разі ухилення від виїзду за межі України у зазначений строк, про що свідчить його особистий підпис у рішенні про примусове повернення. Зазначене рішення відповідачу було вручене, яке у встановленому порядку не оскаржував.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та п. 2 спільного наказу МВС України, АДПС України та СБУ від 23.04.2012 р. № 353/271/150 «Про затвердження інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» про це рішення невідкладно, протягом 24 годин було повідомлено керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури.

19.11.2021 року співробітниками Покровського міського відділу ГУ СБ України у Донецькій та Луганській областях був виявлений громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не виконав рішення про примусове повернення № 3 від 02.09.2021 без поважних причин, знаходиться на території України без законних на то підстав, документів, які посвідчують особу та дають право на виїзд з території України не має.

Позивач зазначає, що з вищевикладеного вбачається, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 від самостійного виконання рішення про примусове повернення та виїзду з території України ухиляється, підстав для законного перебування даної особи на території України не має.

Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушує вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Дії громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчать про свідоме ухилення від виїзду з території України. Наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення.

На тепер, громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має чинного документу, який ідентифікує його особу та, який би надавав йому право на перетин державного кордону України.

На території Донецької області проводиться Операція об`єднаних сил, частина території є тимчасово окупованою та на ній не діють українське законодавство та органи державної влади України. Наявна можливість у іноземця здійснити перетин лінії розмежування та перехід на тимчасову окуповану територію поза пунктами КПВВ створює умови для ухилення від виконання рішення про примусове видворення, існування ризику втечі та може унеможливити виконання судового рішення про примусове видворення з України органами ДМС.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, навівши доводи, аналогічні викладеним в позові.

ОСОБА_1 (далі - відповідач) в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав, пояснив що є громадянином Російської Федерації та намагався покинути територію України.

З пояснень відповідача судом встановлено, що він повністю усвідомлює суть спірних правовідносин, обставини справи розуміє, сприймає та оцінює вірно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації.

02.09.2021 Кам`янець-Подільським РВ УДМС у Хмельницькій області у відношенні відповідача складений протокол про адміністративне правопорушення ПР МХМ №000521, за змістом якого відповідач порушив правила перебування іноземців на території України, а саме ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.203 КУпАП.

На підставі складеного протоколу відповідно до ч.1 ст.203 КУпАП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МХМ №000521 у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Зазначену постанову відповідач не оскаржував.

02.09.2021 Кам`янець-Подільським РВ УДМС у Хмельницькій області винесено рішення №3 від 02.09.2021 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства відповідача, зобов`язано його самостійно залишити територію України у термін до 01.10.2021. Факт отримання вказаного рішення та його не оскарження в судовому порядку відповідачем визнано.

09.09.2021 року Кам`янець-Подільським РВ УДМС у Хмельницькій області винесено рішення за № 1 про заборону в`їзду в Україну, яким заборонегл ОСОБА_1 в`їзд в Україну на 3 роки, до 02.09.2024 року.

Відповідачем визнаються та не заперечуються обставини, наведені в означених документах.

Суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

В силу вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI) іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Згідно з ч.1 ст.30 Закону № 3773-VI Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Аналіз наведених приписів дозволяє дійти висновку, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеного рішення адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Отже, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні».

Приписами ч.1 ст.289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з п. 4 розділу IV Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 № 38/77), іноземці, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, поміщуються до ПТПІ на строк, необхідний для їх ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше ніж на вісімнадцять місяців.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, (далі - Типове положення), пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що позов про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

У підпункті «f» п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Європейський суд з прав людини у справі «Ливада проти України» (рішення від 26 червня 2014 року) зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод. Застосування адміністративного затримання для забезпечення доступності особи для подальшого кримінального провадження становить свавільне позбавлення свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що відповідач, будучи громадянином Російської Федерації, порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, без поважних причин ухиляється від виїзду із України, при цьому документ, що дає право на виїзд з України, у відповідача відсутній (такий документи відповідачем втрачений), Закон України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» на відповідача не поширюється, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення про його примусове повернення, що є підставою для прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача за межі України та його затримання.

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню в частині примусового видворення відповідача з України та його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають в Україні до 6 місяців. Оскільки особа відповідача ідентифікована, вимога позивача про затримання відповідача з метою ідентифікації задоволенню не підлягає.

В силу приписів п.3 ч.2 ст.371 КАС України рішення в частині примусового видворення підлягає зверненню до негайного виконання.

Керуючись статтями 6, 7, 9, 72-77, 241-246, 288-289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Покровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України, затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, задовольнити частково.

Примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в країну походження - Російську Федерацію.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі території України із поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Покровський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, адреса: Донецька область, м. Покровськ, вул. У. Кармелюка, 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1 , виданий 26.12.2000, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 25.11.2021 року.

Суддя Хмельова С.М.