Справа № 953/18410/21
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2021 року Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючої судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Паньшиної О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до патрульного поліцейського старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Харківській області Приходько Валентина Валерійовича ( м. Харків вул. Шевченка, 315 А), Управління Патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ( м. Харків вул. Шевченко б. 315 А) про скасування постанови,-
встановив:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідачів, патрульного поліцейського старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Харківській області Приходько Валентина Валерійовича, Управління Патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. В якому просить суд скасувати постанову серія ЕАО № 4776281 від 15.09.2021р.
В обґрунтування позову зазначає, що постановою не згодна, правил дорожнього руху не порушувала.
Позивач в судове засідання не з`яивився, повідомлялася належним чином.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлявся належним чином, відзив не наданий.
Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з постанови серія ЕАО№4776281 від 15.09.2021року,15.09.2021року о 16. 21 год. ОСОБА_1 в м. Харків вул. Жовтнева б.78 керував автомобілем Volkswagen Passat д.н. НОМЕР_2 без переднього державного номерного знаку, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України, в наслідок чого накладено штраф в сумі 850 грн. за ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.6 ст.121 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).
Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.
Статтею ст. 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У справах «Нечипорчук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 06.12.1998 року) Європейський суд з прав людини наголосив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза розумним сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 150 та 253 рішень відповідно).
Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачами не доведено поза розумним сумнівом правомірність винесеної оскаржуваної постанови відносно позивача за ч.6 ст.121, КУпАП та навність події адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, за яке позивача притягнуто до адміністративної підповідальності.
Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення по даній справі є сама оскаржувана постанова, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.
Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.
Згідно п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа- закриттю.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 241,242 КАС України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до патрульного поліцейського старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Харківській області Приходько Валентина Валерійовича ( м. Харків вул. Шевченка, 315 А), Управління Патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ( м. Харків вул. Шевченко б. 315 А) про скасування постанови- задовольнити.
Скасувати постанову ЕАО № 4776281 від 15.09.2021року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454 грн.
На підставі п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Н.М. Бородіна