Справа № 540/317/20
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/317/20
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ДПП Національної поліції України, УПП в Херсонській області ДПП Національної поліції України, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ДПП Національної поліції України полковника поліції Жукова Є. від 18.12.2019р. №860 в частині застосування до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправними наказ т.в.о. начальника ДПП Національної поліції України капітана поліції Білошицького О. №14 о/с від 9.01.2020р. в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Національної поліції України;

- стягнути з ДПП Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 30 900грн. за період з 10.01.2020р. по дату винесення судом рішення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 13.04.2013р. він проходив службу в ОВС, а з 7.11.2015р. проходив службу в Національній поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП та має звання лейтенанта.

В подальшому, оскаржуваними наказами позивача було звільнено зі служби в поліції.

Позивач зазначає, що накази ДПП НПУ за №860 від 18.12.2019р. та №14 о/с від 9.01.2020р. в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому вважає своє звільнення зі служби в поліції незаконним, що є наслідком його поновлення у займаній посаді.

Так, позивач вказує, що підставою для прийняття оскаржуваних наказів ДПП НП України є висновки службового розслідування від 27.11.2019р. за фактом зупинки працівниками патрульної поліції автомобілю XONDA PILOT, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , яке мало місце 22.10.2019р., затверджені начальником УПП в Херсонській області, які на його думку є необ`єктивними та ґрунтуються на припущеннях та не містять достатніх доказів вчинення ним дисциплінарного проступку, окрім відсутності відео фіксації подій при виконані поліцейським службових обов`язків.

За кожним фактом зафіксованого комісією порушення позивач зазначив, що 22.10.2020р. ним виконувалось розпорядження командира взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ОСОБА_3 , отриманого по телефону, щодо вчинення мір по зупинці зазначеного автомобіля, який зі слів останнього проїхав стаціонарний піст «Консул» та порушив правила дорожнього руху, а саме здійснював рух без включених ходових вогнів чи ближнього світла фар. Нагрудний засіб відео фіксації не було активовано з об`єктивних причин, які полягали у економії зарядку нагрудного відео регістратора, зокрема, під час обідньої перерви того дня, та у відсутності такої необхідності у наступному його ввімкнені за не проведенням безпосереднього спілкування з водієм зупиненого автомобіля XONDA PILOT, номерний знак НОМЕР_1 , оскільки після зупинки останнього на місце прибули лейтенант поліції ОСОБА_4 та командир підрозділу патрульної поліції ОСОБА_3 , який повідомив, що саме вони будуть розбиратися з правопорушником.

Також, позивач усвідомлює необхідність використання засобів відео фіксації під час виконання службових обов`язків, однак наполягає на ненавмисному характері зазначеного порушення. Жодних дій спрямованих на оформлення адміністративних матеріалів для притягнення водія вказаного автомобіля ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 не вживав, оскільки його безпосередній командир лейтенант поліції ОСОБА_3 повідомив про те, що він самостійно буде з даним водієм розбиратись, відповідно позивач та його напарник лейтенант поліції ОСОБА_5 , яка перебувала цього дня з ним на чергуванні, був впевненим, що зазначені дії здійснюються іншими працівниками поліції, які присутні на місці та здійснюють безпосередньо спілкування з ОСОБА_2

ОСОБА_1 наполягає на тому, що а ні йому, а ні ОСОБА_5 не було відомо про обставини оголошення в розшук автомобіля XONDA PILOT, номерний знак НОМЕР_1 за обставинами дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 1.08.2019р. в м.Києві, що відповідно виключало 22.10.2019р. обставини притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст.124, 124-4 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), що також виключає факт навмисного приховування інформації, щодо виявлення та затримання автомобіля оголошеного у розшук.

ОСОБА_1 також звертає увагу на те, що він не спілкувався з водієм вказаного автомобіля та з пасажиркою, що перебувала в автомобілі того дня.

Позивач також зазначив, що відповідно до п.2-3 ст.13 та п.3 ст.19 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018р. №2337-VIII (надалі-Статут), дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони та під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, з урахуванням пом`якшуючих обставин, визначених п. 4 ст.19 розділу ІІІ Статуту. Разом з тим, позивач відзначив, що висновок службового розслідування від 27.11.2019р. не містить в собі, а ні викладених обставин щодо пом`якшення відповідальності, чи таких, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , що свідчить про ігнорування дисциплінарною комісією розділу ІІІ Статуту під час визначення виду стягнення та упередженість, а також необ`єктивність останньої. ОСОБА_1 в позові зазначив, що з матеріалами службового розслідування його не було ознайомлено, та лише після запиту адвоката, 10.01.2020р. йому стало відомо про зміст даного висновку. Позивач вказує також на те, що ним надавались пояснення в добровільному порядку, що є правом поліцейського, а не обов`язком, та зміст наданих пояснень не може по собі створювати склад окремого дисциплінарного проступку, матеріалами дисциплінарного розслідування не підтверджено жодні висновки дисциплінарної комісії щодо надання ОСОБА_1 в ході даного розслідування нещирих, непослідовних та суперечливих пояснень про обставини 22.10.2019р., останній під час несення своєї служби діяв з дотриманням Конституції України, відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію», з додержанням вимог Статуту, відповідно, спірні накази від 18.12.2019р. за №860 та за №14 о/с від 9.01.2020р. є незаконними, оскільки винесені на підставі необґрунтованих та безпідставних висновках комісії.

Позивач також зауважив, що з першим спірним наказом за №860 від 18.12.2019р. його було ознайомлено лише 9.01.2020р., під час ознайомлення саме з другим спірним наказом, що позбавило його права на своєчасне оскарження висновків наказу за №860 у судовому порядку.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника ДПП Національної поліції України полковника поліції Жукова Є. від 18.12.2019р. №860 в частині застосування до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним наказ т.в.о. начальника ДПП Національної поліції України капітана поліції Білошицького О. №14 о/с від 9.01.2020р. в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_1 ..

Поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Національної поліції України з 10.01.2020р..

Стягнуто з ДПП Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.01.2020р. по 11.03.2021р. у сумі 99 423,6грн., без урахування податків та зборів.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Національної поліції України з 10.01.2020р..

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з ДПП Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 10 285,2грн. без урахування податків та зборів.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги, скасування рішення суду та прийняття по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивача протиправно звільнено зі служби в поліції, оскільки відповідачами не дотримано процедурних питань при застосуванні дисциплінарного стягнення до позивача та вказане нівелює правові наслідки такого службового розслідування, а тому зазначене є самостійною підставою для визнання протиправними та скасування наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що службовим розслідування не доведено факту грубого порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та інших нормативних актів, що було б наслідком застосування дисциплінарного стягнення у вигляді крайнього заходу - звільнення зі служби.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі та належної оцінки доказів, допустив невірне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.04.2013р. проходив службу в ОВС та з 7.11.2015р. у Національній поліції, з 14.03.2019р. на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП та має звання лейтенант поліції.

28.10.2019р., з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки обставин порушення службової дисципліни окремими працівниками управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції, що виразилось у невжитті заходів реагування щодо виявленого - 22.10.2019р. транспортного засобу «НONDA PILOT», номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у розшуку управлінням патрульної поліції у м.Києві ДПП, як такий, що зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, т.в.о. начальником УПП в Херсонській області ДПП прийнято наказ за №143, яким призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію у складі голови та членів зі складу працівників УПП в Херсонській області ДПП.

В подальшому, наказом начальника, полковника поліції ДПП НП України Жукова Є. від 18.12.2019р. за №860 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення», зокрема, в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 , п.3 наказано:

«За вчинення дисциплінарного проступку, який полягає в наданні нещирих, непослідовних та суперечливих пояснень про обставини події 22.10.2019, приховуванні інформації про виявлення 22.10.2019 транспортного засобу НONDA PILOT, номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у розшуку за вчинення ДТП, невжитті заходів, необхідних для оформлення адміністративних матеріалів щодо ДТП 1.08.2019, не притягненні ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, та виразився в порушенні вимог пункту 5 розділу II, пункту 3 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, підпунктів 1.1, 1.2 та 1.3 пункту 1 доручення УПП в Херсонській області ДПП від 21.01.2019 №6 «Про застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, особовим складом батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції», частини восьмої розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, частини третьої розділу І, частини шостої, сьомої розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року №100, частини першої розділу II, частини першої, четвертої, п`ятої розділу IX, Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 лютого 2018 року №111, пункту 1, частини першої статті 18, пунктів 2,3,5 частини першої статті 23, частини першої статі 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1-6, 13 частини третьої статі 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, на підставі пункту 7 частини третьої статі 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції».

Вказаний наказ було реалізовано іншим розпорядчим документом, а саме наказом т.в.о. начальника капітану поліції о/п ДПП НП України Білошицького О. «Про особовий склад» за №14 о/с від 9.01.2020р., за яким відповідно до п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національною поліцію» звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Херсонській області «лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0006371), інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №4, з 9.01.2020р.».

Прийняттям вказаних наказів за №860 від 18.12.2019 та за №14 о/с від 9.01.2020р. передувало проведене службове розслідування та встановлені обставини під час розслідування.

Так, зі змісту висновків службового розслідування від 27.11.2019р., складеному членами дисциплінарної комісії старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управляння патрульної поліції в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 та членів комісії інспекторів відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Херсонській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 та лейтенанта поліції ОСОБА_9 , вбачається, що за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП, що виразилось у невжитті заходів реагування щодо виявленого 22.10.2019р. транспортного засобу «НONDA PILOT», номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у розшуку управлінням патрульної поліції у м.Києві ДПП, як такий, що зник з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до змісту висновку службового розслідування від 27.11.2019р. інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 встановлено допущені наступні порушення:

- не вжито заходів належного реагування на подію - виявлення транспортного засобу, який оголошено у розшук у зв`язку із причетністю до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 1.08.2019 у м.Києві за участю автомобіля «НONDA PILOT», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та не за реєстрування події, що призвело до уникнення відповідальності правопорушником (абз.2 аркуш 20 висновку службового розслідування);

- не притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху безпосередньо 22.10.2019р. (абз.6 аркуш 26 висновку службового розслідування);

- невиконання вимог розпорядчих документів, щодо обов`язкового проведення відео фіксації подій при виконані службових обов`язків, які мали місце 22.10.2019р., та не вжиття заходів попередження, відвернення або усунення вчинення ними дисциплінарного проступку (абз.1 аркуш 27 висновку службового розслідування).

Таким чином, дисциплінарна комісія дійшла до висновків, що службові особи причетні до подій 22.10.2019р., та зокрема лейтенант поліції ОСОБА_1 навмисно проявив свою недбалість, бездіяльність та звільнив правопорушника ОСОБА_6 від відповідальності. Також, комісією зазначено, що враховуючи пояснення громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , беручи до уваги відеозаписи переглянуті під час проведення службового розслідування, остання прийшла до висновку, що пояснення надані учасниками подій 22.10.2019р. - лейтенантом ОСОБА_3 , лейтенантом поліції ОСОБА_4 , лейтенантом поліції ОСОБА_5 та, зокрема, лейтенантом поліції ОСОБА_1 є нещирими, непослідовними та суперечливими, а тому до них слід ставитись критично та вважати такими, що перешкоджають повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, причин і умов учинення дисциплінарного проступку, встановлення вини кола учасника події та ступеня тяжкості (абз.6 аркуш 27 висновку службового розслідування).

На підставі встановлених порушень, дисциплінарною комісією було зазначено остаточну позицію даної комісії, яка полягає у тому, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування знайшли своє підтвердження (п.2 аркуш 28 висновку службового розслідування), зокрема, за вчинення встановленого дисциплінарного проступку ОСОБА_1 комісія вважала за необхідне застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (п.5 аркуш 30 висновку службового розслідування).

Позивач вважає оскаржувані накази за №860 від 18.12.2019р. та за №14 о/с від 9.01.2020р. протиправними та незаконними, а підстави, за які накладено вказане дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення - безпідставними, у зв`язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних дій та рішень відповідачів, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені положеннями ЗУ «Про Національну поліцію» (надалі - Закон №580-VIII).

Положеннями ч.1 ст.8 Закону №580-VIII встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За правилами ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Стаття 23 Закону №580-VIII визначає основні повноваження поліції, зокрема, згідно частини 1 поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події…

Згідно ч.1-3 ст.59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону №580-VIII, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно - правовими актами. Частиною першою статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Приписами ст.19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Положеннями п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

У ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018р. за №2337-VІІІ (надалі Статут, Дисциплінарний статут), зазначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з вимогами пп.1-6, 13 ч.3 ст.1 Статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватись від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками.

Приписами ч.2- 4 ст.2 Статуту визначено, що керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю. Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.11 Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ч.1 ст.12 Статуту).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч.2 та ч.3 ст.13 Статуту).

За правилами ч.2,3,6,10 ст.14 Статуту, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється МВС України.

Відповідно до вимог ч.5 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 7.11.2018р. за №893 (надалі - Порядок №893), за виявленими в органах (підрозділах) поліції фактами порушення вимог щодо дотримання законності під час прийняття, реєстрації та розгляду заяв (повідомлень) проводяться службові розслідування. Відповідно до п.7 розділу IV Порядку №893 кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

При цьому, судова колегія зазначає, що Дисциплінарним статутом також закріплений обов`язок кожної посадової особи поліції, відповідно до своїх повноважень, сприяти проведенню службового розслідування. Відповідно ч.6 ст.15 Дисциплінарного статуту посадові особи, які перешкоджають діям дисциплінарної комісії, притягаються до відповідальності в порядку, встановленому законодавством.

У відповідності до вимог ч.1 ст.29, ч.3 ст.19 Статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Статтею 18 Статуту встановлено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Отже, надання пояснень особою, відносно якої проводять службове розслідування є правом, а не обов`язком, що визначено ст.18 Статуту, в даному випадку позивач, лейтенант поліції ОСОБА_1 надавав добровільно свої пояснення щодо обставин подій - 22.10.2019р., щодо застосування відносно нього впливу та тиску з боку суб`єктів, які проводили службове розслідування ним не зазначалось, ані в ході проведення службового розслідування, а ні в ході розгляду справи судами. Позивач зазначав, що він надавав дисциплінарній комісії усю необхідну інформацію для об`єктивного та всебічного встановлення спірних обставин.

Згідно ч.6 ст.14 Статуту, службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Приписами ст.19 Статуту визначено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Так, предметом спору у даній справі є перевірка правомірності звільнення позивача зі служби в поліції на підставі висновків проведеного службового розслідування, які затверджено 27.11.2019р..

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що оскільки наказ про призначення службового розслідування та затвердження висновків членами дисциплінарної комісії позивачем не оскаржується, то апеляційний суд не надає правової оцінки вказаним рішенням суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається із висновків проведеного службового розслідування, а також з наказу про застосування дисциплінарного стягнення за №860 від 18.12.2019р., що на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за неналежне виконання ним службових обов`язків та порушення вимог спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють діяльність патрульної поліції.

В даному випадку, на переконання відповідача, ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок, який полягав у наданні нещирих, непослідовних та суперечливих пояснень про обставини події 22.10.2019р., приховування інформації про виявлення транспортного засобу HONDA PILOT ( НОМЕР_1 ), який перебував у розшуку за вчинення ДТП, невжиття заходів, необхідних для оформлення адміністративних матеріалів щодо ДТП, не притягненні ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного розгляду, судовою колегією було встановлено, що позивач разом зі своїм напарницею ОСОБА_5 у складі одного екіпажу поліції - 22.10.2019р. здійснювали патрулювання автомобільної дороги М-14.

При цьому, позивач вказав, що під час патрулювання, ним отримано телефонний дзвінок від командира взводу ОСОБА_3 , в якому командир наказав зупинити автомобіль HONDA PILOT. Так, на виконання наказу, він разом із напарницею відправились на перехоплення та зупинення автомобіля HONDA PILOT ( НОМЕР_1 ), який вчинив порушення ПДР, а саме здійснив рух автомобіля без увімкненого ближнього світла фар.

В свою чергу, сторонами по справі не заперечується факт того, що саме екіпажем позивача зупинено відповідний транспортний засіб, та отримано від водія автомобіля HONDA PILOT ОСОБА_6 його документи.

В подальшому, як пояснив позивач, що після приїзду на місце зупинки транспортного засобу командира взводу ОСОБА_3 та його напарника ОСОБА_4 , саме останні поліцейські продовжили спілкування з водієм автомобіля HONDA PILOT, а позивач з напарницею направились до службового автомобіля для перевірки відібраних у водія документів.

Під час судового засідання, позивач зазначав, що на момент зупинки відповідного автомобіля він та його колега не володіли інформацією про перебування автомобіля HONDA PILOT у розшуку.

Проте, судова колегія звертає увагу на те, що під час розгляду справи за №540/186/20 в апеляційному суді було встановлено, що опитаний у ході службового розслідування водій автомобіля HONDA PILOT підтвердив факт зупинки свого автомобіля саме екіпажем позивача, та при цьому зазначив, що саме ОСОБА_5 , напарниця позивача, сповістила про перебування його автомобіля у розшуку.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що факт сповіщення про наявність орієнтування на автомобіль HONDA PILOT у групі обміну оперативною інформацією менеджері «Телеграм» підтверджено у ході службового розслідування поліцейською ОСОБА_11 та під час розгляду справи у суді.

Крім того, з матеріалів службового розслідування вбачається, що екіпаж ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що на момент спілкування з водієм автомобіля HONDA PILOT вони володіли інформацією про розшук відповідного автомобіля з вищевказаного менеджера «Телеграм».

Аналізуючи вказане, судова колегія вважає необґрунтованими твердження позивача про його необізнаність з фактом перебування автомобіля HONDA PILOT у розшуку.

Більш того, апеляційний суд звертає увагу на те, що саме у позивача та його напарниці увесь час з моменту зупинки автомобіля HONDA PILOT перебували документи водія з яких позивач з напарницею були зобов`язані встановити факт перебування автомобіля у розшуку.

Що стосується пояснень позивача щодо того, що під час переслідування та зупинення розшукуваного автомобіля ним не вмикався нагрудний відеорегістратор та не проводився відеозапис, у зв`язку з тим, що час спілкування із водієм не перевищував тридцяти секунд (аркуш 15 висновку службового розслідування), то судова колегія вважає такі пояснення необґрунтованими та вважає таку бездіяльність позивача протиправною та неправомірною, оскільки позивач грубо порушив положення Статуту та Інструкції із застосування органом та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, які передбачають постійну роботу відеорегістратора поліцейського на протязі усього часу несення ним служби.

Що стосується відеорегістратора, який знаходився в автомобілі позивача, то позивач пояснив, що він не працював, оскільки службове авто було заглушено, проте, судова колегія вважає, що зазначені пояснення у розрізі зібраних матеріалів розслідування лейтенанта поліції ОСОБА_1 є не логічними, не обґрунтованими та спростованими в ході проведення службового розслідування. При цьому, судова колегія зазначає, що оскільки позивач та його напарниця безпосередньо знаходились на службі, то відеорегістратор, розміщений у службовому транспортному засобі та нагрудний відеорегістратор повинні були працювати та все зафіксувати - 22.10.2019р..

Що стосується не вжиття заходів належного реагування на подію виявлення транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 1.08.2019р. у м.Київ та не притягнення водія - ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху 22.10.2019р., то судова колегія зазначає, що після від`їзду автомобіля HONDA PILOT з місця його зупинки, позивач мав усвідомлювати, що екіпажем ОСОБА_3 та його напарника фактично не вчинено жодних процесуальних дій щодо автомобіля, який перебуває у розшуку та водія, так як документи водія перебували у позивача.

Між тим, як зазначено водієм автомобіля HONDA PILOT у своїх поясненнях, підставою для звільнення його від відповідальності та продовження руху його автомобіля була неправомірна вигода, передана працівникам поліції.

В свою чергу, позивачем не вчинено жодних дій щодо інформування свого вищого керівництва про фактичне та безпідставне звільнення екіпажем ОСОБА_3 водія автомобіля HONDA PILOT від відповідальності.

Більш того, встановивши той факт, що документи водія автомобіля HONDA PILOT, який перебував у розшуку, залишились в екіпажі позивача, та в подальшому, останнім прийнято рішення про переслідування відповідного автомобіля для повернення відповідних документів власнику. При цьому, не вчинивши жодних процесуальних дій щодо затримання відповідного автомобіля.

Крім того, при перевірці правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, судова колегія враховує добру службову характеристику позивача, а також факт відсутності у позивача діючих дисциплінарних стягнень на момент звільнення.

Однак, апеляційний суд вважає, що позивач, який працює в органах Національної поліції України з 2015р., а до цього працював в міліції, має володіти нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність патрульної поліції, мав усвідомлювати характер діянь екіпажу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , та як наслідок вчиняти певні заходи реагування на такі дії.

Окрім того, колегія суддів вважає, що надання позивачем суперечливих пояснень щодо обставин зупинки автомобіля HONDA PILOT, а також ненадання записів з його нагрудного та автомобільного відеореєстраторів, фактично спрямоване на спотворення дійсних обставин дисциплінарної справи та можливе приховування факту вчинення працівниками поліції корупційного правопорушення.

Враховуючи зібрані у ході службового розслідування докази, поведінку та пояснення позивача, які надані у ході службового розслідування та під час судового розгляду, апеляційний суд вважає, що дисциплінарна комісія обґрунтовано надійшла висновку що надання позивачем та його напарниці суперечливих пояснень щодо обставин зупинки спірного автомобіля та про вчинення ними порушення вимог нормативно-правових актів, які регулюють проходження служби в поліції.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що виходячи зі змісту присяги поліцейського, яку складав позивач при вступі на службу в поліцію, останній мав чітко розуміти, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості та забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції. Також, працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана ним посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Також, має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. Бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції та їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Отже, враховуючи усе вищевказане, апеляційний суд погоджується з висновком суб`єкта владних повноважень про необхідність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про необхідність звільнення позивача зі служби в поліції.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про залишення позову без задоволення..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021р. скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,- залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 листопада 2021р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв