Справа № 947/26990/21
Суддя: Коваленко О. Б.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/231/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.

за участю секретаря - Маценко В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського В2Р3Б2 полку УПП в Одеській області ДПП капрала полії Гальчинського Дмитра Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Поліцейського В2Р3Б2 полку УПП в Одеській області ДПП капрала полії Гальчинського Дмитра Івановича третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову поліцейського В2РЗБ2 полку УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Гальчинського Дмитра Івановича серія БАБ №122365 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Просить визнати незаконними дії поліцейського В2РЗБ2 полку УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Гальчинського Дмитра Івановича щодо забезпечення провадження у вигляді тимчасового затримання транспортного засобу від 26 серпня 2021 р.; стягнути з відповідача кошти у розмірі - 1400 грн. які були сплачені у межах адміністративного правопорушення за доставку транспортного засобу на спец майданчик; стягнути з відповідача кошти у розмірі - 240 грн. які були сплачені у межах адміністративного правопорушення за зберігання транспортного засобу на спец майданчику; стягнути з відповідача суму сплаченого мною судового збору у розмірі 580 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 26.08.2021 р. позивач знаходився біля свого транспортного засобу мотоцикла марки «Kawasaki" д.н. НОМЕР_1 , який був припаркований в дозволенному місці за адресою: м.Одеса, вул. Успенська, 1 а, коли під`їхав автомобіль патрульної поліції та відповідач пред`явив вимогу надати йому документи водія та реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб, позивач пред`явив документи водія та реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб. Відповідач здійснив тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання його на спецмайданчик. Позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності по ч 1 ст. 126 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною, необґрунтованою, яка порушує права позивача, в зв`язку із чим, він змушений звернутися до суду із позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б. від 09.09.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду в спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач поліцейський взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Гальчинський Д.І. відзив щодо позову не надавав.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській областінадав до суду відзив щодо позову, в якому просив позовну заяву залишити без задоволення.

Відповідно до вимог КАС України, розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

26.08.2021 року в ході виконання службових обов`язків, екіпаж «ОКЕАН-0308» отримали виклик на службовий планшет «Порушення ПДР» за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, за змістом, мовою оригіналу: «біля парку Шевченка, дрифтують автівки та мотоцикли». Прибувши за вказаною адресою, поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Гальчинський Д.І. на вул. Маразліївській біля парку Шевченка було виявлено т/з «Kawasaki" ZХ6R» зеленого кольору з візерунками чорного кольору без номерного знаку під керуванням, як пізніше стало відомо, ОСОБА_1 , який керував мотоциклом без заднього номерного знака, чим порушив пункт 2.9.в) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, позивач намагався втекти на своєму транспортному засобі від працівників патрульної поліції і лише зупинився (здійснив зупинку) на перехресті вул. Успенська та Лідерсівський бульвар з порушенням п. 15.9.ґ) ПДР України, чим створював перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху іншим учасникам дорожнього руху, які рухаються по Лідерсівському бульвару у бік вул. Успенська, перекривши одну смугу для руху. Підтвердження виклику на гарячу лінія 102 та реагування екіпажу ОКЕАН-0308 на вищезазначену подію є Витяг з ІПНП та оригінал пояснення гр. ОСОБА_2 (заявник) ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інформаційно-телекомунікаційна системи «Інформаційний портал Національної поліції України» - це сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення та є складовою частиною єдиної інформаційної системи МВС.

Факт відсутності заднього номерного знака на мотоциклі «Kawasaki" ZХ6R» номерний знак НОМЕР_1 (як стало пізніше відомо) та здійснення зупинки на перехресті вул. Успенська/Лідерсівський бульвар, підтверджується відеозаписами з портативного відеореєстратора поліцейських (відеозаписи додані до матеріалів справи). На підставі виявленого правопорушення, поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Гальчинським Д.І. на службову нагрудну камеру було здійснено огляд та тимчасове затримано транспортний засіб «Kawasaki" ZХ6R, про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Наступного дня 27.08.2021 року до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції звернувся гр. ОСОБА_1 , який надав поліцейському взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДІЛІ капралу поліції Гальчинському Д.І. усні пояснення з цього приводу.

Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (відеозаписи додані до справи). Позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмових пояснень по суті вчиненого ним правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП - не надходило. За керування транспортним засобом «Kawasaki" ZХ6R без заднього номерного знаку НОМЕР_1 , поліцейський мав притягнути позивача до відповідальності за ч. 6 ст 121 КУпАП. Однак, у зв`язку з тим, що позивач під час зупинки працівниками поліції не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим саме порушив п.п.2.1.а), 2.1.б) ПДР України відповідальність за яке передбачена ч 1 ст.126 КУпА, тому інспектор на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП за результатами розгляду справи притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, у рішенні Касаційного адміністративного суду від 25.09.2019 по справі № 127/19283/17 зазначено, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог знаку пріоритету 2.2 Проїзд без зупинки заборонено не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

У зв`язку з цим за дане правопорушення відповідачем відносно позивача було винесено постанову про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.З ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими

органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до п. 2.9.в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Державним стандартом України ДСТУ 4278:2019 (Національний стандарт України), затверджено загальні вимоги та правила застосування номерних знаків транспортних засобів, а саме главою 4 вказаних стандартів затверджено правила застосування номерних знаків.

Згідно пункту 4.1. ДСТУ 4278:2019 «ЗНАКИ НОМЕРНІ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ» кількість знаків на транспортних засобах має бути: на автотранспорті - два знаки; на тракторах, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машинах, сільськогосподарській техніці та інших механізмах: один знак; на мотоциклах, моторолерах, мотоколясках, квадроциклах, трициклах, прирівняних до них транспортних засобах, мопедах, причепах, напівпричепах: один знак; на великотоннажних транспортних засобах та інших технологічних транспортних засобах: один знак.

Віденська Конвенція про дорожній рух від 08.11.1968 року, до якої приєдналась Україна з 12.07.1974, статтею 36 передбачає, що на кожному автомобілі, що знаходиться в міжнародному русі, повинен поміщатися спереду і ззаду реєстраційний номер; проте на мотоциклах цей номер повинен міститися лише ззаду.

Крім того, під час перевірки документів передбачених в п. 2.4.а) ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1., а саме: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на 4електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Вказані норми визначають безумовний обов`язок водія при керуванні транспортним засобом мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред"являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - чинний страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до ч. 1 статті 126 КУпАП України передбачена відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п 'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126 КУпАП).

Відповідно до п.п. 16, п. 4 «Положення про національну поліцію» затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 877, «Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі».

Також, відповідно до п„ 3, 6, 10, 11 розділу III, Положення про Департамент патрульної поліції затверджене наказом Національної поліції від 06.11.2015 р. № 73 у редакції Наказу Національної поліції України 14.08.2017 р. № 857, передбачено, що відповідно до покладених завдань Департамент патрульної поліції: «вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержанням законів з питань безпеки дорожнього руху та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично- дорожній мережі».

Відповідно до п. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію»

поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно п. 3 ч.І ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо- транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про піе, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-УІП) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1)запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2)забезпечення дотримання правил дорожнього рух.

Тобто положення Закону № 580-УІІІ надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

При цьому, норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Пункт 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Аналізуючи приписи п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» можна дійти висновку, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, яка працює не в автоматичному режимі з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказам МВС № 1026 від 18.12.2018 року, портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Згідно з ст. 252 КУпАП та п. 10 Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення

розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб:

2)розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки ас: стоянки.

Відповідно до п. 15.9 ПДР Зупинка забороняється:

ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Забороняється ставити транспортний засіб на стоянку, якщо він заблокує рух інших транспортних засобів, змусить інших водіїв виїжджати за межі проїзної частини або створить перешкоди для безпечного руху пішоходів.

Крім того, КУпАП передбачено, що розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб:

3)своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до частини 1 статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою. четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, п`ятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами ,

працівник уповноваженого підрозділу, забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Евакуацію транспортного засобу позивача здійснював суб`єкт підприємницької діяльності «Токарчук», який діє на підставі договору № 600 про надання послуг перевезення транспортних засобів від 28.12.2020 року між Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, в особі заступника начальника Мельника Сергія Валерійовича, який діє на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 30.06.2020 р. № 1534 та фізичною особою підприємець ОСОБА_3 , який діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію, які є сторононами згідно до «Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 зі змінами. Послуги транспортування за допомогою спеціалізованого автомобіля-евакуатора транспортних засобів надаються у відповідності до умов цього Договору, якип знаходиться у ФОП « ОСОБА_3 » та у ГУНП в Одеській області. Згідно п. 5.1 договору № 600 від 28.12.2020 року плата за послуги з транспортування (доставляння) за допомогою спеціалізованого автомобіля-евакуатора (евакуації) транспортних засобів тимчасово затриманих працівниками поліції у випадках, передбачених чинним законодавством України стягується Виконавцю з відповідальної особи: Фізичної особи або керівника юридичної особою, за якою зареєстровано транспортний засіб; Належного користувача транспортного засобу - якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу; Особи, яка виконує повноваження керівника юридичної особи - якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємпів та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб; Особи, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, ні управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, ні Департамент патрульної поліції Національної поліції України грошові кошти від позивача не отримували.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі регулюється Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», постановою КМУ «Про затвердження Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів 10 Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання» від 17 грудня 2008 року № 1102 (далі - Порядок).

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Відповідно до частини 3 Порядку, доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним (у тому числі міжрегіональним) органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

Для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.

Згідно частини 10 Порядку, транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання.

Строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Відповідно до частини 12 Порядку, повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, що зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за зверненням відповідальної особи, зазначеної в частині першій статті 14" 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення.

Умовами повернення зазначеним особам транспортного засобу є оплата вартості послуги з транспортування та/або зберігання транспортного засобу, а в разі винесення постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу - його сплата.

Вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі вимоги.

Відповідно до частини 13 Порядку, за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці справляється плата у встановленому спільним наказом МВС та Мінекономрозвитку розмірі за погодженням з Мінфіном.

Витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу боржника на спеціальному майданчику чи стоянці компенсуються органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Мін`юсту.

Розміри плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках) регулюються Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України № 967/1218/869 від 10.10.2013 року.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами.

Відповідно до ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи) та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, телефонах), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Стороною відповідача надано відеоматеріали, які підтверджують наявність в діяннях позивача склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що постанова серії БАБ №122365 у справі про адміністративне правопорушення від 26.08.2021 року повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою. Внаслідок чого, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 77, 160-163, 241-246, 257-262, 286, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Поліцейського В2Р3Б2 полку УПП в Одеській області ДПП капрала полії Гальчинського Дмитра Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 19.11.2021 року.

Суддя Коваленко О. Б.