Справа № 380/1778/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 380/1778/21 пров. № А/857/18547/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

представника відповідача Павліша О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,-

суддя в 1-й інстанції Хома О.П.,

час ухвалення рішення 11.08.2021 року, 15:58 год.,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 17.08.2021 року,

в с т а н о в и в :

ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.10.2020 року № . У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення позову та прийняти в цій частині постанову про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ФОП ОСОБА_1 проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій з порушенням режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, що є порушенням вимог п.11 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Зокрема, відповідно до чеку від 18.09.2020 № позивачем реалізовано пиво Стелла світле 0,3 л. пляшкове, в чеку відображено акцизний збір 5% - 0,67 грн та не зазначено коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Крім того, перевіркою встановлено зберігання позивачем алкогольних напоїв, а саме пива Corona Exctra 0,3 л. 6 пляшок, пива Чернігівське світле 0,5 л. 5 пляшок, Чернігівське біле нефільтроване 0,5 л. 5 пляшок, Старопрамен 0,5 л. 5 пляшок, Стелла 0,5 л. 5 пляшок, отриманого на підставі товарно-транспортної накладної від 04.07.2020 № НЛВ-122731, без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або довідки про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі доказів про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

ФОП ОСОБА_1 23.01.2020 ГУ ДПС у Львівській області видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1900212.

Термін дії якої визначено з 10.08.2019 до 10.08.2020.

Адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 , кафе 33 м.кв.

Позивач 30.04.2020 звернувся до ГУ ДФС з заявою про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1900212.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідачем прийнято розпорядження від 08.05.2020 №476-8, яким ФОП ОСОБА_1 анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1900212.

Докази направлення та/або вручення розпорядження від 08.05.2020 №476-8, яким ФОП ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Представник в позивача в судовому засіданні ствердив про те, що ФОП ОСОБА_1 не отримано вказаного розпорядження і він не обізнаний з таким.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що, за загальним правилом, ліцензії та розпорядження про їх анулювання видаються суб`єкту господарювання особисто.

Оскільки позивач не з`явився в податковий орган, то розпорядження від 08.05.2020 №476-8 йому не було вручено та поштою не направлялось.

ФОП ОСОБА_1 16.07.2020 видано ліцензію про право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2004641 з терміном дії з 16.07.2020 до 16.07.2021.

Адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 , кафе 25 м.кв.

ГУ ДПС у Львівській області 17.09.2020 видано наказ від №3252 Про проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 , яким вирішено провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за період діяльності з 17.01.2020 по день завершення перевірки, з 17.09.2020, тривалістю 10 діб.

Як вбачається із змісту вказаного наказу, такий винесено на підставі статті 20, підпункту 80.2. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та на підставі службового допису відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області від 16.09.2020 №133/13-01-07.09-11.

ГУ ДПС у Львівській області 18.09.2020 на підставі наказу від 17.09.2020 №3252 та направлень на перевірку від 17.09.2020 №4801 та №4802 проведено фактичну перевірку дотриманням ФОП ОСОБА_1 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявність торгових патентів і ліцензій.

Результати перевірки оформлено актом від 18.09.2020.

Вказаною перевіркою встановлено проведення ФОП ОСОБА_1 розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з порушенням режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, а саме пиво Стелла світле 0,3 л. пляшкове згідно чеку № від 18.09.2020, чим порушено пункт 11 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Крім того, фактичною перевіркою встановлено зберігання позивачем алкогольних напоїв, а саме пива Corona Exctra 0,3 л. 6 пляшок, пива Чернігівське світле 0,5 л. 5 пляшок, Чернігівське біле нефільтроване 0,5 л. 5 пляшок, Старопрамен 0,5 л. 5 пляшок, Стелла 0,5 л. 5 пляшок, отриманих на підставі товарно-транспортної накладної від 04.07.2020 № НЛВ-122731, без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або довідки про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

ГУ ДПС у Львівській області на підставі висновків вищевказаного акта перевірки 09.10.2020 винесено податкові повідомлення-рішення:

- № , яким за порушення частини 55 статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і згідно з частиною 2 статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 17000 грн;

- № , яким за порушення пункту 11 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і згідно з пунктом 7 статті 17 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 5100 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням про результати розгляду скарги від 30.12.2020 №36935/6/99-00-66-03-0116 скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Податкові повідомлення-рішення від 09.10.2020 № та № є предметом оскарження у справі.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95ВР (далі - Закон №265/95ВР).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу.

Відповідно до пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій (далі РРО) та/або через програмні РРО (далі ПРРО) для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТ ЗЕД), найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Пунктом 7 статті 17 Закону №265/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі проведення розрахункових операцій через РРО та/або ПРРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Пунктом 2 розділу II Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 (далі Положення № 13), визначено, що обов`язковими реквізитами фіскального касового чеку на товари (послуги), зокрема є: назва товару (послуги); вартість; якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги); код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством).

За відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (пункт 3 розділу I Положення № 13).

Таким чином, у разі проведення розрахункових операцій через РРО та/або ПРРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовується відповідальність у вигляді фінансових санкцій, передбачених пунктом 7 статті 17 №265/95-ВР триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (5100 грн).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначенні Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі- Закон№481/95-ВР).

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР серед іншого надано визначення наступним поняттям:

ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування. місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання;

Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників;

Згідно з частиною дванадцятою статті 15 Закону 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до статей 3 та 15 Закону 481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Частинами 35-37 статті 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Частиною 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено відповідальність за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового кодексу визначено порядок проведення фактичної перевірки.

Згідно з підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як передбачено підпунктом 80.2.2. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу, фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Судом встановлено, що проведення фактичної перевірки позивача податковим органом відбулося саме на підставі підпункту 80.2.2, пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення про проведення фактичної перевірки позивача оформлене відповідним наказом, який вручено позивачу особисто разом з направленнями на перевірку 18.09.2020, що підтверджується його особистим підписом на таких документах.

ФОП ОСОБА_1 допущено посадових осіб контролюючого органу до її проведення.

Отже, враховуючи факт допуску посадових осіб ГУ ДПС у Львівській області до проведення фактичної перевірки, наслідком чого стала реалізація наказу від 17.09.2020 №3252, суд дійшов висновку про правомірність призначення та проведення фактичної перевірки позивача ГУ ДПС у Львівській області.

Перевірку проведено на підставі наказу, який позивачем не оскаржувався, та після пред`явлення особами уповноваженими направлень та посвідчень.

За результатами перевірки складено акт з відображенням виявлених порушень. Опис порушень в акті є таким, що дає можливість зрозуміти їх суть та в разі незгоди висловити свою позицію та правові обґрунтування протиправності вчинених дій при проведенні перевірки.

Передбачене актом поле для висловлення зауважень суб`єкта господарювання містить запис: Порушення вчинено не навмисно.

Вказане дає підстави стверджувати, що відповідач при призначенні та проведенні перевірки діяв в межах повноважень та спосіб, передбачений законом.

Висновки суду першої інстанції щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 09.10.2020 № про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 5 100 грн, не є предметом апеляційного оскарження, тому такі судом апеляційної інстанції не перевіряються і не оцінюються.

Надаючи правову оцінку правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 09.10.2020 № про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 17000 грн, суд зазначає таке.

Вказане податкове повідомлення-рішення винесено у зв`язку з порушенням, що полягає у зберіганні позивачем алкогольних напоїв, отриманих ним на підставі товарно-транспортної накладної від 04.07.2020 № НЛВ-122731, без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або довідки про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Податковий орган обґрунтовує правомірність свого рішення відсутністю у позивача на час придбання таких алкогольних напоїв ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та довідки про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного реєстру.

Відповідач стверджує про анулювання виданої 23.01.2020 позивачу ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1900212, терміном дії з 10.08.2019 до 10.08.2020.

Дійсно, розпорядженням податкового органу від 08.05.2020 №476-8 дію вказаної ліцензію анульовано на підставі самостійно поданої позивачем заяви.

Однак таке розпорядження позивачу не надсилалося, що підтверджено представником відповідача в судовому засіданні, та відповідно не було отримано.

Суд звертає увагу, що відповідно до статей 3 та 15 Закону 481/95-ВР момент анулювання ліцензії є взаємопов`язаним з часом отримання суб`єктом господарювання відповідного розпорядження.

Виходячи з того, що позивачем не отримано розпорядження від 08.05.2020 №476-8 про анулювання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1900212, така ліцензія згідно до норм чинного законодавства не вважається анульованою.

Окрім того, 16.07.2020 позивачу видано ліцензію про право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2004641, з терміном дії з 16.07.2020 до 16.07.2021.

Більше того, колегія суддів наголошує, що відповідно до приписів частин 55, 56, 58 статті 15 Закону № 481-95/ВР суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті міст зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Визначення поняття «місце зберігання» наведено у статті 1 Закону № 481-95/ВР.

Абзацом 12 частини 2 статті 17 Закону №481-95/ВР передбачено, що у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17 000 гривень.

Отже, з наведеного слідує, що фінансові санкції у вигляді штрафу застосовуються до суб`єктів господарювання, у разі якщо в процесі виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями алкогольні напої зберігаються у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру.

За результатами перевірки податковим органом встановлено зберігання позивачем алкогольних напоїв (пива) у місці торгівлі, тобто у приміщенні кафе по АДРЕСА_1 .

При цьому, на час перевірки у позивача була наявна діюча ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями за адресою місця торгівлі, де він здійснює продаж алкогольних напоїв, що давало йому право зберігати їх з метою реалізації у цьому закладі.

Відтак, окремій реєстрації підлягають тільки місця, які розташовані не за адресою місця торгівлі. У тих випадках, коли алкогольні напої для продажу знаходяться на торговій точці - у магазині або кафе, тощо, то вносити інформацію про це як про окреме місце зберігання до Єдиного реєстру немає необхідності (ч. 58 ст. 15 Закону №481-95/ВР).

За наведених обставин, колегія суддів наголошує, що контролюючим органом не було виявлено факту зберігання позивачем алкогольних напоїв у приміщенні, яке саме по собі є місцем зберігання у розумінні наведеної норми Закону, однак протиправно не було внесене ним до Єдиного реєстру.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що встановлені судом фактичні обставини свідчать про наявність у позивача як і на час придбавання алкогольних напоїв, так і на час проведення перевірки діючих ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а тому підстав для застосування фінансових санкцій, визначених у податковому повідомленні-рішенні від 09.10.2020 № не має.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 380/1778/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 24 листопада 2021 року.