Справа № 440/2601/20
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2021 року

Київ

справа №440/2601/20

адміністративне провадження №К/9901/31904/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Полтавської обласної прокуратури на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Полтавської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Полтавської обласної прокуратури, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Першої кадрової комісії №92 від 02 квітня 2020 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора";

визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Полтавської області від 29 квітня 2020 року № 290 к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Полтавської області;

поновити ОСОБА_1 на посаді рівнозначній посаді, яку від займав станом на 29 квітня 2020 року;

стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 02 квітня 2020 року № 92.

Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Полтавської області від 29 квітня 2020 року № 290 к.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Полтавської області або рівнозначній посаді з 01 травня 2020 року.

Стягнуто з Полтавської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 травня 2020 року по 12 листопада 2020 року у розмірі 161 595 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року рішення суду першої інстанції змінено, викладено п`ятий абзац резолютивної частини рішення в такій редакції: "Стягнути з Полтавської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 травня 2020 року по 12 листопада 2020 року у розмірі 160 398,00 грн."

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року залишено без змін.

25 серпня 2021 року Полтавська обласна прокуратура засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року. Скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку із не сплатою судового збору та запропоновано скаржнику надати належні та допустимі докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Скаржник усунув недоліки касаційної скарги, сплативши судовий збір та надавши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції не отримував, а звернувся 23 липня 2021 року із листом до Другого апеляційного адміністративного суду про направлення на його адресу повного тексу оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуване рішення скаржнику надіслано 04 серпня 2021 року, а касаційну скаргу подано 25 серпня 2021 року.

Зважаючи на те, що скаржник після отримання копії оскаржуваного судового рішення звернувся із касаційною скаргою у межах строку встановленого статтею 329 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне визнати поважними підстави пропуску строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі Полтавська обласна прокуратура посилається на пункти 1 та 3 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до яких підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

- якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

- якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Полтавська обласна прокуратура зазначає, що при винесенні рішення судом апеляційної інстанції не врахований відповідний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 200/13482/19-а, де в пункті 57 вказано, що саме неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію в силу вимог пункту 19 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 113-IX є підставою для звільнення з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру", що є таким самим юридичним фактом як і рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації.

Зазначаючи пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як підставу відкриття касаційного провадження, скаржником не обґрунтовано відповідність висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 200/13482/19-а, встановленим судами при ухваленні оскаржуваних рішень обставинам справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника у цій частині касаційної скарги на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

В обґрунтування касаційної скарги скаржником зазначено про неправильне тлумачення норм матеріального права: пункту 7, 9, 16, пп. 2 п. 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX, пункту 1 частини першої, частини третьої статті 16 Закону України "Про прокуратуру", пункту 8 розділу I Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року № 221 (далі - Порядок № 221).

Скаржником також зазначено, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування пунктів 7, 9, 13, 17 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ, а також щодо застосування пп. 2 п. 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX, як визначеної цим законом підстави для звільнення прокурорів.

Проаналізувавши зміст касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України щодо відсутності висновку із застосування пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VIII від 14 жовтня 2014 року у взаємозв`язку із підпунктом 2 пункту 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" № 113-IX від 19 вересня 2019 року.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Полтавської обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Полтавської обласної прокуратури на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Полтавської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подання відзиву на касаційну скаргу десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко