Справа № 300/2587/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 300/2587/21 пров. № А/857/14083/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року, прийняте суддею Матуляком Я.П. в м. Івано-Франківськ, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі № 300/2587/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив:

1) визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 26 від 10.03.2021 року та № 82 від 28.04.2021 року про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Івано-Франківській області від 02.03.2021 року № 195 та № 237 від 19.04.2021 року;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки ТУ ДСА в Івано-Франківській області від 02.03.2021 року № 195 та № 237 від 19.04.2021 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці № 26 від 10.03.2021 року та № 82 від 28.04.2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з довідками Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області № 195 від 02.03.2021 року та № 237 від 19.04.2021 року, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок з 19.02.2020 року щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідок № 195 від 02.03.2021 року та № 237 від 19.04.2021 року, виданих ТУ ДСА в Івано-Франківській області.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду в порівнянні з минулим роком не змінився та становить 63060 грн., у зв`язку з чим, підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, згідно з довідками № 195 від 02.03.2021 року та № 237 від 19.04.2021 року, які видані Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області немає.

Крім цього, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив той факт, що довідки про розмір грошового забезпечення видані не у зв`язку із збільшенням заробітної плати працюючого судді, а у зв`язку з включенням до посадового окладу районного коефіцієнта.

Відповідач вважає, що права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не має, оскільки перерахунок проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 12.04.2012 року позивач звільнений із посади судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку, а 07.07.2012 року відрахований зі штату Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

З 08.07.2012 року відповідач призначив позивачу довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

02.03.2021 року Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області видало позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці № 195, згідно з якою, станом на 01.01.2021 року, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 110985,60 гривень, в тому числі: посадовий оклад 69366,00 гривень та доплата за вислугу років 41 619,60 гривень.

19.04.2021 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області видало позивачу довідку про суддівську винагороду, для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці № 237, згідно з якою, станом на 18.02.2020 року, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 110985,60 гривень, в тому числі: посадовий оклад 69366,00 гривень та доплата за вислугу років 41 619,60 гривень.

03.03.2021 року та 21.04.2021 року позивач звертався із заявами до органу пенсійного фонду, про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідок виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області № 195 від 02.03.2021 року та № 237 від 19.04.2021 року.

За наслідками розгляду вказаних заяв, відповідач прийняв рішення № 26 від 10.03.2021 року та № 82 від 28.04.2021 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з посиланням на те, що, згідно з роз`ясненням Державної судової адміністрації України, базовий розмір посадового окладу судді місцевого та апеляційного судів, у порівняні з минулим роком, не змінився та становить 63 060,00 гривень та 105100,00 гривень відповідно, а перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Додатково, у рішенні № 82 від 28.04.2021 року, відповідач вказав про неможливість застосування регіонального коефіцієнта до посадового окладу судді, який не здійснює правосуддя, оскільки такий коефіцієнт застосовується виключно до суддів, які здійснюють судочинство.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Законом, що визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні є Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 за №1402-VIII (далі - Закон № 1402-VІІІ).

Відповідно до пункту 25 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Як зазначалось судом вище, ОСОБА_1 з 08.07.2012 року призначено щомісячне довічне грошове утримання згідно абзацу 2 пункту 25 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VІII, виходячи із 90 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 за №2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні Конституційний Суд зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України). Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 за №10-рп/2013).

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Верховний Суд неодноразово. зокрема, у постановах від 06.03.2019 року у справі № 638/12586/16-а та від 11.02.2020 року у справі № 200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин, до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним.

Зміна з 01.01.2020 року розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Відтак, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII з 19.02.2020 року, тобто з наступного дня після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.

З огляду на наведені вище міркування, відповідач мав обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 19.02.2020 року на підставі довідок № 195 від 02.03.2021 року та № 237 від 19.04.2021, виданих ТУ ДСА в Івано-Франківській області.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідач заперечував право позивача на перерахунок довічного грошового утримання, зазначаючи при цьому, що позивач такого права немає.

Питання про підставність чи безпідставність застосування при перерахунку довічного грошового утримання регіонального коефіцієнту відповідач не вирішував, оскільки розгляд цього питання можливий за умови визнання права позивача на перерахунок довічного грошового утримання.

Враховуючи те, що в межах правовідносин, що склалися між сторонами, питання складових суддівської винагороди, які беруться до уваги при перерахунку довічного грошового утримання судді не виникало, апеляційний суд не знаходить правових підстав для оцінки аргументів відповідача, що стосуються регіонального коефіцієнта.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року у справі № 300/2587/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Постанова складена 24.11.2021 року