Справа № 344/7079/21
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/7079/21
Провадження № 2-а/344/192/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі судді Бородовського С.О., за участі секретаря судового засідання Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що 24.04.2021 року близько 23 год. старшим лейтенантом поліції Семцівим Михайлом було здійснено зупинку транспортного засобу TOYOTA COROLLA НОМЕР_1 , водієм транспортного засобу був ОСОБА_1 . О 23:08 годині розглянуто справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , за результатами такого розгляду ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 серія ЕАМ 7051. Також в позові вказано, що ОСОБА_1 не був водієм автомобіля.

Отже в позові позивачем зазначено взаємно суперечливу інформацію одночасно про те, що позивач не був водієм транспортного засобу на час його зупинки, а також про те, що позивач був водієм транспортного засобу на час його зупинки.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Позивач та його представник не з?явились в судове засідання та на виконання їх обов?язку не повідомили суд про причини неявки в судове засідання, не надали доказів наявності у них перешкод прибути в судове засідання, забезпечити явку в судове засідання свого представника; не подали суду клопотання про проведення судового засідання за опосередкуванням засобів відеоконференції; не подали суду заяв і клопотань щодо реалізації права на безпосередню участь в судовому засіданні.

Відповідач подав суду відзив на позов, в якому заперечив позов та надав перед судом письмове пояснення про те, що інспектором поліції зупинено ОСОБА_1 , якому зачитано його права та в його присутності розглянуто справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення розмітки проїзної частини. В відзиві відповідач вказано, що пояснення адвоката позивача Геника А. не відповідають дійсності, а тому є неправдивими.

Судом встановлено наступні обставини.

Постановою ЕАН №4117051 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на позивача в сумі 340 гривень за тих обставин, що позивачем 24/04/2021 о 23:08 в м. Івано-Франківськ по вул. Церковна водій порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3 та перетнув вузьку подвійну суцільну лінію, чим порушено п. 8.5.1 ПДР.

Відповідно до п. 8.5.1. Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

В ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Не є правдивими пояснення адвоката позивача Геника А.В. про те, що патрульним поліції складено завідомо неправдиву постанову про незаконне притягнення позивача до відповідальності, оскільки такі дії відповідають диспозиції статті КК України, що передбачає саме кримінальну відповідальність за вчинення злочину. Тому адвокату Геник А.В. однозначно відомо, що повідомлення про злочин подаються в порядку, що передбачений відповідним процесуальним законом, а обставини про вчинення злочину підлягають встановленню та перевірці саме в порядку та з підстав, що встановлені кримінальним процесуальним законом.

При цьому кримінальним законом встановлено кримінальну відповідальність особи, яка подала неправдиве повідомлення про злочин.

Тому для встановлення обставин вчинення злочину адвокат зобов?язаний був звернутися в порядку, що встановлений положеннями КПК України.

На наданому суду відеозаписі зафіксовано обставину встановлення особи водія, який перебуває за кермом транспортного засобу за його документом про право керування транспортним засобом. Відповідно до пояснення позивача за відеозаписом ним припущено про можливість змінити водія під час руху транспортного засобу; відеозапис вчинення водієм відповідного транспортного засобу інспектором поліції надано для огляду на час притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивачем не надано інспектору поліції доказів на спростування доказів інспектора поліції про те, що одразу після вчинення правопорушення було зупинено відповідний автомобіль, в якому за кермом перебував позивач.

Не надано таких доказів позивачем і суду.

Разом з цим позивачем не зазначено в позові заперечення про те, що водієм відповідного транспортного засобу не вчинено правопорушення, за вчинення якого накладено стягнення.

Відповідно до відеозапису інспектора поліції позивачу надано для огляду відеозапис вчинення правопорушення на час притягнення до адміністративної відповідальності.

В ст. ст. 2, 9 КАС України вказано, що адміністративні процесуальні відносини засновані на принципах змагальності та диспозитивності.

Отже суду належить здійснити розгляд спору на основі аргументів та доводів, наданих суду сторонами спору.

Будь-якого іншого доводу щодо фактичних обставин спору, крім того, що інспектор поліції склав постанову щодо позивача, який не перебував за кермом автомобіля на час вчинення правопорушення та його зупинки одразу після вчинення такого правопорушення суду не надано.

При цьому не відповідає дійсності інформація за позовом про те, що відповідач не надав позивачу доказ вчинення правопорушення на час ухвалення постанови, оскільки на відеозаписі інспектора поліції зафіксовано огляд позивачем відеозапису та його наступне оголошення припущення про те, що водій міг змінитися під час руху автомобіля, а сам позивач перебував за кермом автомобіля, надав документ про свою особу та право керування транспортним засобом та пройшов обстеження на факт перебування в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже позивачу не гарантовано право на уникнення від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та негативних наслідків такої поведінки на підставі оголошення ним припущень про можливість зміни водія під час руху автомобіля.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Разом з цим відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже відповідачем виконано його обов`язки та надано суду докази на спростування тих аргументів, з якими позивач звернувся до суду за змістом його позову.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже правовою підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення дії, яка заборонена за змістом КУпАП.

Таким чином позивачем не доведено, що одразу після вчинення правопорушення автомобілем під його керуванням і зупинено інспектором поліції, але позивач пересів на місце водія, коли автомобіль перебував в русі задля уникнення відповідальності за вчинення правопорушення третьою особою.

В ст. 293 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В п. 3 ст. 286 КАС України вказано, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Процесуальним законом та положеннями КУпАП не гарантовано право на уникнення негативних наслідків відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за обставин виїзду за межі смуги руху на зустрічну смугу руху, з порушенням обов?язку не перетинати подвійну суцільну смугу в темну пору доби на підстави оголошення позивачем та його адвокатом припущень про те, що позивач міг змінити в русі іншого водія для уникнення відповідальності за правопорушення третьою особою.

За обставин відмови в позові відсутні правові підстави для компенсації судових витрат.

Крім цього в прохальній частині позову не зазначено розмір судових витрат загалом та витрат на професійну правничу допомогу, які їх складають, зокрема, що здійснено позивачем. При цьому до обов?язків та прав суду не належить визначати розмір судових витрат, які позивач просить суд стягнути з відповідача. До обов?язків суду не належить здійснення припущень про те, який саме арифметичний вираз судових витрат і, за яким конкретно видом таких витрат задумано позивачем та його представником до стягнення.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Бородовський С.О.