Справа № 640/11905/21
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 640/11905/21

адміністративне провадження № К/9901/41562/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2021 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року

у справі № 640/11905/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у м. Києві

про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №403 о/с від 01 квітня 2021 року Головного управління Національної поліції в м. Києві в частині звільнення оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Голосіївського управління поліції ОСОБА_1 , на підставі пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію";

- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в м. Києві на користь ОСОБА_1 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2021 року без вирахування податків та обов`язкових платежів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити постанову, якою позов задовольнити повністю.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом розгляду даної справи є визнання протиправним та скасування наказу про звільнення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 6 та 13 частини 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", абзацу 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, частини 5 статті 380 Митного кодексу України, дисциплінарною комісією рекомендовано до оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом заступника Голови - начальника Головного управління генерал поліції від 12 березня 2021 року №250 "Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 " за вчинення дисциплінарного проступку на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказ від 12 березня 2021 року №250 "Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 " реалізовано наказом Головного управління Національної поліції у м.Києві від 01 квітня 2021 року "Щодо особового складу", яким відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Голосіївського управління поліції, 01 квітня 2021 року, встановивши щомісячну премію за березень 2021 року в розмірі 0 відсотків. Підстави: наказ Головного управління Національної поліції у м.Києві "Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 " від 12 березня 2021 року №250 та довідка управління логістики та матеріально-технічного забезпечення №91".

Отже, позивача звільнено з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві, тобто посада позивача не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі не наведено фактів наявності значного суспільного інтересу, а також не вбачається виняткового випадку й того, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають самобутню своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу.

Скаржник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки судом не встановлені та заявником не зазначено обставини, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України, Верховний Суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 640/11905/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіО.В. Калашнікова М.В. Білак О.А. Губська