Справа № 160/726/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 160/726/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року в адміністративній справі №160/726/21 за позовом ОСОБА_1 до Соборного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (м. Дніпро) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 31.10.2019 року №53492629,-

В С Т А Н О В И В:

19.01.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (м. Дніпро), в якому просить:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Соборного відділу Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (м. Дніпро) Ясюкевича Олексія Валерійовича щодо винесення постанови від 31.10.2019 року у виконавчому провадженні № 53492629 про стягнення виконавчого збору у розмірі 74854,25 гривень;

- визнати протиправною та скасувати постанову Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції (м.Дніпро) від 31.10.2019 року у виконавчому провадженні № 53492629 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 74854,25 гривень.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.10.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист за № 2-5272/2011 від 17.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 748542,46 гривень. 28.02.2017 року Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції відкрито виконавче провадження за № 53492629. На сьогоднішній день виконавче провадження за № АСВП 53492629 завершено. 31.10.2019 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову у виконавчому провадженні за №53492629 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 74854,25 гривень. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-5272/11 виконано позивачем в добровільному порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (м. Дніпро) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 31.10.2019 року № 53492629 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати вказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2011 року по цивільній справі №2-5272/11 позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості були задоволені у повному обсязі.

13.06.2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було винесено додаткове рішення по цивільній справі №2-5272/11, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму боргу за Кредитним договором ML -301/241/2006 від 15.06.2006 року у сумі 748 542,46 гривень, що складається з основного боргу у сумі 689 654,18 гривень, відсотків за користування кредитом за період з 16.02.2010 року по 17.06.2010 року у сумі 42 966,02 гривень, пені за прострочення виконання зобов`язань за період з 16.10.2010 року по 27.05.2010 року у сумі 15 922,26 гривень.

17.06.2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист за № 2-5272/2011 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 748542,46 гривень.

28.02.2017 року старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ясюкевичем О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №53492629 з примусового виконання виконавчого листа за № 2-5272/2011, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпро 17.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 748542,46 гривень.

28.02.2017 року старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ясюкевичем О.В. було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, якою приєднано виконавче провадження ВП №53492629 до виконавчого провадження ВП №46905308.

16.07.2018 року старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ясюкевичем О.В. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у ВП №53492629.

30.07.2018 року старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ясюкевичем О.В. було винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні.

08.05.2019 року на адресу Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (стягувача) надійшла заява про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України, у зв`язку із тим, що боржником фактично було виконано рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом. До вказаної заяви було додано довідку від 08.05.2019 року за №197 про повне погашення заборгованості боржником.

31.10.2019 року старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ясюкевичем О.В. було винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження.

31.10.2019 року старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ясюкевичем О.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

31.10.2019 року старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ясюкевичем О.В. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 74854,25 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, відповідачем правомірно прийнято оскаржувану постанову відповідно до норм Закону № 1404-VІІІ.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Відповідно до приписів ст. 27 цього Закону державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Разом з цим, положеннями ч. 7 цієї норми передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Згідно з приписами ч. 9 наведеної норми виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що виконавчий збір не стягується, зокрема, за наявності таких умов:

1) скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

2) виконання рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання розпочинається з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, із чітким зазначенням суми виконавчого збору, яка підлягає стягненню. Проте, якщо під час виконавчого провадження буде встановлено, що рішення суду виконано до його відкриття, виконавче провадження закривається, а виконавчий збір не стягується.

Тотожному за змістом правову позицію Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вже неодноразово висловлював у постановах 23.01.2019 у справі №703/1086/17, від 20.02.2019 у справі №712/5014/17, від 13.02.2019 у справі №295/13991/16-а.

Водночас, як правильно було встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом (зокрема, належними, достатніми та допустимими доказами) жодна із зазначених підстав у межах спірних правовідносин відсутня.

Так, судом першої інстанції було правильно зазначено про те, що постанова старшого державного виконавця від 28.02.2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП №53492629 є чинною, в судовому порядку не скасована, при цьому закінчення виконавчого провадження ВП №53492629 відбулось на підставі постанови старшого державного виконавця від 31.10.2019 року внаслідок повного фактичного виконання судового рішення у відповідності до пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та критично оцінює позивача про те, що державний виконавець зобов`язаний був закінчити виконавче провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», якою регламентовано, що скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідні дії державного виконавця не становлять предмет даного спору, а вказані обставини не підтверджені жодними доказами.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, а також враховуючи, що виконавчий документ на підставі якого було відкрито виконавче провадження таким, що не підлягає виконанню судом не визнавався, постанова про відкриття виконавчого провадження боржником не оскаржувалась, а рішення суду не було виконано боржником до відкриття виконавчого провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, позаяк таке було прийнято відповідно до норм Закону № 1404-VІІІ.

У свою чергу, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не свідчать про протиправність прийнятого відповідачем рішення про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 74854,25 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Разом з цим, позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції під час вирішення даної справи, які відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для його скасування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 311, 313, 315-316, 321-322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року в адміністративній справі №160/726/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов