Справа № 520/1201/2020
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 520/1201/2020

адміністративне провадження № К/9901/34829/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів Блажівської Н.Є., Шишова О.О.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року, у складі судді Ніколаєвої О.В. та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року, у складі колегії суддів: Бартош Н.С., Чалого І.С., Подобайло З.Г., у справі №520/1201/2020 за позовом Приватного підприємства «Ліга А» до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Приватне підприємство "Ліга А" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило скасувати податкові-повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області від 20.01.2020 № 1, № 1, № 1, № 1.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2020, яке було залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року, по справі № 520/1201/2020 позовні вимоги задоволено.

Скасовано податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області від 20.01.2020 №1, №1, №1, №1.

Стягнуто на користь Приватного підприємства «Ліга А» (61414, Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Покровська, буд. 5, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, ) судовий збір у розмірі 21 020,00 грн (двадцять одну тисячу двадцять гривень 00 копійок).

Задовольняючи позовні вимоги суди виходили з того, що матеріали справи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Отже, суди вказали, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо реальності здійснених операцій між позивачем та його контрагентами у період, що перевірявся, водночас первинні документи, є достатніми для висновку про обґрунтованість відображення в податковій звітності відповідної інформації за наслідками таких господарських операцій.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

Фактичною підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті від 25.11.2019 №888/20-40-05-11-10/30588680 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Ліга А» (код за ).

Згідно з указаними висновками, викладеними в акті перевірки, позивач порушив норми пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), які призвели до заниження податку на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 3 461 948,00 грн, у тому числі за березень 2019 року в сумі 762 150,00 грн, за квітень 2019 року в сумі 2 699 798,00 грн, та до завищення від`ємного значення податку на додану вартість у сумі 2 219 235,00 грн, в т.ч. за вересень 2019 року в сумі 2 219 235 грн, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, у результаті чого занижено податок на прибуток на суму 4 477 272,00 грн, у тому числі за 3 квартал 2019 року на суму 4 477 272,00 грн, та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток на загальну суму у розмірі 3 532 180,00 грн, в т.ч. за 3 квартал 2019 року у сумі 3 532 180,00 грн.

Заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток, на думку відповідача, сталося внаслідок безпідставного включення позивачем до складу податкового кредиту та валових витрат відповідних сум за результатами здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Грейн Продукт» за січень, березень, квітень 2019 року, ТОВ «Фагост-Ком» за квітень, травень, червень 2019 року, ТОВ «Дап Вест» за січень, лютий, березень 2019 року за договорами поставки товару (соняшник, насіння соняшникове, шрот соняшниковий).

У акті перевірки зроблено посилання на інформацію, отриману з Єдиного реєстру податкових накладних, податкової інформації, отриманої від інших податкових органів, проведеного аналізу контрагентів позивача.

На підставі названого акту перевірки ГУ ДПС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.01.2020:

- №1 про збільшення суми грошового зобов`язання податку на додану вартість на суму 4 327 435,00 грн (у т.ч. за податковими зобов`язаннями 3 461 948,00 грн, за штрафними санкціями 865 487,00 грн);

- №1 про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 219 235,00 грн;

- №1 визначення грошових зобов`язань з податку на прибуток на суму 5 596 590,00 грн (у т.ч. за податковими зобов`язаннями 4 477 272,00 грн, за штрафними санкціями 1 119 318,00 грн);

- №1 зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 3 532 180,00 грн.

Позивач, уважаючи названі податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що між ТОВ «Грейн Продукт» (продавець) та позивачем (покупець) укладено договори поставки від 14.01.2019 №1401-0119П, від 25.01.2019 №2501-0119ПА, від 25.02.2019 №2502-0119ПА, від 13.03.2019 №1303-0119ПА, 25.03.2019 №2503-0119ПА, від 22.04.2019 №2204-0119ПА, відповідно до умов яких ТОВ «Грейн Продукт» поставило позивачу соняшник у січні 2019 року на суму 999 582 грн, у т.ч. ПДВ 166 597 грн, у березні 2019 року 4 203 594 грн, у т.ч. ПДВ 700 599 грн, у квітні 2019 року 4 099 500 грн у т.ч. ПДВ 683 250 грн.

На підтвердження реальності проведення господарських операцій суду надані копії податкових накладних (а.с. 130-169 том 1), видаткових накладних (а.с. 170-209 том 1), товарно-транспортних накладних (а.с. 210-246 том 1), платіжних доручень (а.с. 23-47 том 2), актів-розрахунків приймання насіння соняшнику по якості (а.с. 1-22 том 2).

Крім того, між ТОВ «Фагост-Ком» (продавець) та позивачем (покупець) укладені договори на поставку від 10.04.2019 №1004-0119ПА, від 17.04.2019 №1704-0119ПА, від 13.05.2019 №1305-0119ПА, від 05.06.2019 №0506-0119ПА, від 12.06.2019 №1206-0119ПА, від 20.06.2019 №2006-0119ПА.

На підставі зазначених договорів ТОВ «Фагост-Ком» поставило позивачу насіння соняшникове у квітні 2019 року на суму 5 000 646 грн, у т.ч. ПДВ 833 441 грн, у травні 2019 року 3 024 204 грн, у т.ч. ПДВ 504 034 грн, у червні 2019 року 9 312 288 грн, у т.ч. ПДВ 1 552 048 грн.

Реальність наведених господарських операцій підтверджують наступні документи: податкові накладні (а.с.128-184 том 2), видаткові накладні (а.с.61-127 том 2), товарно-транспортні накладні (а.с.185-238 том 2), платіжні доручення (а.с.24-50) акти-розрахунки приймання насіння соняшнику по якості (а.с.237 том 2, а.с. 1-24 том 3).

Також, ТОВ «Дап Вест» на підставі договору поставки від 26.01.2019 №2601Ш поставило на адресу позивача товар шрот соняшниковий у січні 2019 року на суму 1 005 120 грн, у т.ч. ПДВ 167 520 грн, у лютому 2019 року 5 019 450 грн, у т.ч. ПДВ 836 575 грн, у березні 2019 року 1 422 714 грн, у т.ч. ПДВ 237 119 грн, про що свідчать наступні документи: специфікації до договору, податкові накладні (а.с.62-66 том 3), видаткові накладні (а.с.57-61 том 3), платіжні доручення (а.с.24-83 том 3), акти приймання-передачі шроту соняшникового (а.с.66-69 том 3), посвідчення якості (а.с.70-73 том 3).

Надані до перевірки документи по взаємовідносинах позивача з ТОВ «Грейн Продукт», ТОВ «Фагост-Ком» та ТОВ «Дап Вест» у сукупності відповідають вимогам до оформлення первинних документів, які закріпленні нормами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до умов договору на переробку насіння соняшнику від 03.09.12 №0309-01 ТОВ «Агроком Нова Водолага» зобов`язане в обумовлені строки прийняти сировину в встановлених обсягах, провести розміщення на переробку сировини, передати виготовлену продукцію, надати послуги по відвантаженню продукції.

Таким чином, послуги зберігання соняшнику здійснювались на підставі та умовах договору на переробку насіння соняшнику від 03.09.2019 №0309-01.

Так, з матеріалів справи судом установлено, що ПП «Ліга А» уклало з ТОВ «ГРЕЙН ПРОДУКТ» договори від 14.01.19 № 1401-0119П, від 25.01.19 № 2501-0119ПА, від 25.02.19 № 2502-0119ПА, від 13.03.19 № 1303-0119ПА, 25.03.19 № 2503-0119ПА, від 22.04.19 № 2204-0119ПА, відповідно до умов яких ТОВ «ГРЕЙН ПРОДУКТ» поставило підприємству соняшник у січні 2019 року на суму 999582 грн, у т.ч. ПДВ 166597 грн, у березні 2019 року - 4203594 грн, у т.ч. ПДВ 700599 грн, у квітні 2019 року - 4099500 грн, у т.ч. ПДВ 683250 грн.

На підтвердження реальності господарських операцій, що були проведені в межах вказаних правочинів, підприємством для перевірки були надані: податкові накладні від 14.03.19 № 4, від 06.03.19 № 3, від 03.03.19 № 1, від 03.03.19 № 2, від 03.03.19 № 2, від 28.01.19 № 2, від 26.04.19 № 20, від 24.04.19 № 19, від 23.04.19 №16, від 23.04.19 № 17, від 23.04.19 № 18, від 22.04.19 № 15, від 22.04.19 № 14, від 20.04.19 № 13, від 20.04.19 № 12, від 19.04.19 № 11, від 17.04.19 № 10, від 11.04.19 № 9, від 07.04.19 № 7, від 07.04.19 № 8, від 05.04.19 № 6, від 03.04.19 № 4, від 03.04.19 № 5, від 02.04.19 №1, від 02.04.19 № 2, від 02.04.19 № 3, від 15.01.19 № 1, від 30.03.19 № 23, від 30.03.19 № 22, від 29.03.19 № 21, від 29.03.19 № 20, від 28.03.19 № 19, від 27.03.19 № 17, від 27.03.19 № 18, від 27.03.19 № 16, від 24.03.19 № 15, від 22.03.19 № 14, від 21.02.19 № 12, від 21.02.19 № 13, від 20.03.19 № 6, від 16.03.19 № 5; видаткові накладні від 14.03.19 № 30, від 06.03.19 № 29, від 03.03.19 № 27, від 03.03.19 № 28, від 28.01.19 № 2, від 26.04.19 № 69, від 24.04.19 № 68, від 23.04.19 № 65, від 23.04.19 № 66, від 23.04.19 № 67, від 22.04.19 № 64, від 22.04.19 № 63, від 20.04.19 № 62, від 20.04.19 № 61, від 19.04.19 № 60, від 17.04.19 № 59, від 11.04.19 № 58, від 07.04.19 № 56, від 07.04.19 № 57, від 05.04.19 № 55, від 03.04.19 № 53, від 03.04.19 № 54, від 02.04.19 № 50, від 02.04.19 № 51, від 02.04.19 № 52, від 15.01.19 № 1, від 30.03.19 № 44, від 30.03.19 № 43, від 29.03.19 № 42, від 29.03.19 № 41, від 28.03.19 № 40, від 27.03.19 № 38, від 27.03.19 № 39, від 27.03.19 № 37, від 24.03.19 № 36, від 22.03.19 № 35, від 21.03.19 № 33, від 21.03.19 № 34, від 20.03.19 № 32, від 16.03.19 № 31; товарно-транспортні накладні від 06.03.19 № 2120, від 03.03.19 № 196309, від 01.03.19 № 13, від 28.01.19 № 2801/1, від 26.04.19 № 3, від 24.04.19 № 123, від 23.04.19 № 04232, від 23.04.19 № 399311, від 22.04.19 № 023460, від 22.04.19 № 123, від 20.04.19 № 12, від 19.04.19 № 7, від 19.04.19 № 1, від 17.04.19 № 5, від 08.04.19 № 8, від 07.04.19 № 112, від 05.04.19 № 05/04, від 03.04.19 № 104, від 03.04.19 № 1, від 02.04.19 № 912, від 02.04.19 від 12, від 15.01.19 № 1501-2, від 15.01.19 № 1501-1, від 29.03.19 № 1014, 29.03.19 № 021662, від 29.03.19 № 333, від 28.03.19 № 815038, від 27.03.19 № 27, від 2.03.19 № 1013, від 27.03.19 № 021660, від 24.03.19 № 236, від 22.03.19 № 285, від 21.03.19 № 21/03, від 21.03.19 № 121, від 20.03.19 № 281, від 16.03.19 № 1603, від 13.03.19 № 5; акти-розрахунки приймання насіння соняшнику по якості від 06.03.19, від 03.03.19, від 26.04.19, від 24.04.19, від 23.04.19, від 22.04.19 , від 20.04.19, від 19.04.19, від 17.04.19, від 11.04.19, від 07.04.19, від 05.04.19, від 03.04.19, від 02.04.19, від 15.01.19, від 30.03.19, від 29.03.19, від 28.03.19, від 27.03.19, від 24.03.19, від 22.03.19, від 21.03.19, від 20.03.19, від 14.03.19, від 16.03.19; платіжні доручення від 06.03.19 № 341, від 15.03.19 № 403, від 01.02.19 № 126, від 04.02.19 № 131, від 07.05.19 № 753, від 13.05.19 № 794, від 25.04.19 № 703, від 29.03.19 № 506, від 01.04.19 № 514, від 03.04.19 № 528, від 05.04.19 № 562, від 11.04.19 № 605, від 12.04.19 № 613, від 13.05.19 № 795, від 17.04.19 № 636, від 19.04.19 № 659, від 24.04.19 № 697, від 25.04.19 № 702, від 18.01.19 № 68, від 25.01.19 № 92, від 21.03.19 № 443, від 25.03.19 № 467, від 27.03.19 № 486, від 29.03.19 № 505, від 11.04.19 № 604, витяг з реєстру довіреностей.

Надані позивачем документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44 ПК України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак вони підтверджують реальність вчинених підприємством господарських операцій.

Також судовим розглядом установлено, що між ПП «Ліга А» та ТОВ «ФАГОСТ-КОМ» були укладені договори на поставку від 10.04.19 № 1004-0119ПА, від 17.04.19 № 1704-0119ПА, від 13.05.19 № 1305-0119ПА, від 05.06.19 № 0506-0119ПА, від 12.06.19 № 1206-0119ПА, від 20.06.19 № 2006-0119ПА. На підставі цих договорів ТОВ «ФАГОСТ-КОМ» поставило підприємству насіння соняшнику у квітні 2019 року на суму 5000646 грн, у т.ч. ПДВ 833441 грн, у травні 2019 року - 3024204 грн, у т.ч. ПДВ 504034 грн, у червні 2019 року - 9312288 грн, у т.ч. ПДВ 1552048 грн.

На підтвердження реальності вчинення цього правочину позивачем наступні документи: видаткові накладні від 05.06.19 № 40, від 16.12.19 № 72, від 02.07.19 № 71, від 28.06.19 № 70, від 24.06.19 № 69, від 23.06.19 № 68, від 21.06.19 № 67, від 21.06.19 № 66, від 19.0.19 № 64, від 19.06.19 № 63, від 19.06.19 № 65, від 17.06.19 № 61, від 17.06.19 № 60, від 17.06.19 № 62, від 16.06.19 № 59, від 15.06.19 № 55, від 15.06.19 № 56, від 15.06.19 № 57, від 15.06.19 № 58, від 14.06.19 № 53, від 14.06.19 № 54, від 14.06.19 № 51, від 14.06.19 № 52, від 13.06.19 № 50, від 08.06.19 № 49, від 07.06.19 № 47, від 07.06.19 № 48, від 06.06.19 № 45, від 05.06.19 № 41, від 06.06.19 № 46, від 05.06.19 № 42, від 05.06.19 № 43, від 05.06.19 № 44, від 25.05.19 № 36, від 25.05.19 № 37, від 25.05.19 № 38, від 25.05.19 № 39, від 24.05.19 № 35, від 23.05.19 № 33, від 23.05.19 № 32, від 23.05.19 № 31, від 23.05.19 № 34, від 22.05.19 № 28, від 22.05.19 № 29, від 22.05.19 № 30, від 27.05.19 № 25, від 24.04.19 № 24, від 26.04.19 № 27, від 22.04.19 № 22, від 22.04.19 № 21, від 20.04.19 № 16, від 20.04.19 № 17, від 20.04.19 № 18, від 20.04.19 № 19, від 19.04.19 № 13, від 01.04.19 № 14, від 19.04.19 № 15, від 19.04.19 № 11, від 18.04.19 № 12, від 17.04.19 № 10, від 15.04.19 № 8, від 15.04.19 № 9, від 14.04.19 № 7, від 12.04.19 № 4, від 12.04.19 № 5, від 12.04.19 № 6, від 12.04.19 № 3, від 11.04.19 № 2, від 10.04.19 № 1; податкові накладні від 05.06.19 № 1, від 20.06.19 № 23, від 21.06.19 № 24, від 21.06.19 № 25, від 17.06.19 № 17, від 17.06.19 № 18, від 17.06.19 № 19, від 19.06.19 № 20, від 19.06.19 № 21, від 16.06.19 № 22, від 13.06.19 №14, від 12.06.19 № 12, від 14.06.19 № 16, від 13.06.19 № 13, від 12.06.19 № 11, від 14.06.19 № 15, від 08.06.19 № 10, від 07.06.19 № 8, від 07.06.19 № 9, від 06.06.19 № 6, від 05.06.19 № 4, від 05.06.19 № 2, від 06.06.19 № 7, від 05.06.19 № 3, від 05.06.19 № 4, від 05.06.19 № 5, від 25.05.19 № 5, від 25.05.19 № 6, від 25.05.19 № 7, від 25.05.19 № 8, від 24.05.19 № 4, від 23.05.19 № 3, від 22.05.19 № 2, від 21.05.19 № 1, від 27.04.19 № 26, від 24.04.19 № 24, від 26.04.19 № 25, від 22.04.19 № 22, від 22.04.19 № 21, від 20.04.19 № 17, від 20.04.19 № 16, від 20.04.19 № 18, від 20.04.19 № 19, від 19.04.19 № 13, від 19.04.19 № 14, від 19.04.19 № 15, від 18.04.19 № 11, від 18.04.19 № 12, від 17.04.19 № 10, від 15.04.19 № 8, від 15.04.19 № 9, від 14.04.19 № 7, від 12.04.19 № 4, від 12.04.19 № 5, від 12.04.19 № 6, від 12.04.19 № 3, від 11.04.19 № 2, від 10.04.19 № 1; товарно-транспортні накладні від 25.05.19 № 25051, від 16.12.19 № 900000, від 16.12.19 № 900001, від 01.07.19 № 1, від 28.06.19 № 95443, від 24.06.19 № 17, від 22.06.19 № 95505, від 21.06.19 № 95504, від 21.06.19 № 95503, від 19.06.19 № 95502, від 19.06.19 № 95501, від 19.06.19 № 95500, від 17.06.19 № 95457, від 1.06.19 № 95455, від 17.06.19 № 95456, від 16.06.19 № 95454, від 14.06.19 № 95474, від 15.06.19 № 95473, від 15.06.19 № 95458, від 14.06.19 № 95476, від 14.06.19 № 95453, від 12.06.19 № 717769, від 13.06.19 № 021/0-С, від 14.06.19 № 95449, від 13.06.19 № 95448, від 08.06.19 № 95465, від 06.06.19 № 95446, від 07.06.19 № 95445, від 06.06.19 № 95438, від 06.06.19 № 040/05-С, від 05.06.19 № 856288, від 05.06.19 № 726429, від 05.06.19 № 726430, від 05.06.19 № 074/05-С, від 05.06.19 № 073/05-С, від 24.05.19 № 00366, від 24.05.16 № 826690, від 25.05.19 № 874433, від 23.05.19 № 913151, від 22.05.19 № 2777, від 22.05.19 № 2795, від 23.05.19 № 826689, від 23.05.19 № 2305, від 21.05.19 № 139517, від 22.05.19 № 399339, від 27.04.19 № 002204, від 26.04.19 № 023337, від 24.04.19 № 2830, від 22.04.19 № 2799, від 19.04.19 № 95428, від 19.04.19 № 95430, від 20.04.19 № 005167, від 19.04.19 № 95429, від 19.04.19 № 95426, від 19.04.19 № 5164, від 18.04.19 № 826890, від 18.04.19 № 95431, від 17.04.19 № 95432, від 14.04.19 № 002785, від 14.04.19 № 913244, від 13.04.19 № 002784, від 12.04.19 № 0000450, від 12.04.19 № 0000452, від 11.04.19 № 0000462, від 10.04.19 № 0000434; акти-розрахунки приймання насіння соняшнику по якості від 16.12.19, від 02.07.19, від 28.06.19, від 24.06.19, від 23.06.19, від 21.06.19, від 19.06.19, від 17.06.19, від 16.06.19, від 15.05.19, від 14.06.19, від 13.06.19, від 08.06.19, від 07.06.19, від 06.06.19, від 05.06.19, від 25.05.19, від 24.05.19, від 23.05.19, від 22.05.19, від 27.04.19, від 26.04.19, від 24.04.19, від 22.04.19, від 20.04.19, від 19.04.19, від 18.04.19, від 17.04.19, від 15.04.19, від 14.04.19, від 12.04.19, від 11.04.19, від 10.04.19; платіжні доручення від 20.06.19 № 1112, від 21.06.19 № 1115, від 16.01.19 № 2245, від 11.07.19 № 1259, від 03.07.19 № 1207, від 02.07.19 № 1185, від 12.06.19 № 1054, від 13.06.19 № 1062, від 19.06.19 № 1102, від 02.07.19 № 1184, від 12.06.19 № 1052, від 11.06.19 № 1046, від 11.06.19 № 1041, від 19.06.19 № 1101, від 07.06.19 № 1022, від 07.06.19 № 1021, від 21.05.19 № 878, від 22.05.19 № 891, від 28.05.19 № 944, від 13.05.19 № 792, від 07.05.19 № 754, від 25.04.19 № 700, від 22.04.19 № 676, від 12.04.19 № 617, від 18.04.19 № 648, від 22.04.19 № 675, від 13.05.19 № 793, витяг з реєстру довіреностей.

Надані позивачем документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44 ПК України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак вони підтверджують реальність вчинених підприємством господарських операцій.

Судовим розглядом також встановлено, що ТОВ «ДАП ВЕСТ» на підставі укладеного договору поставки № 2601111 від 26.01.19 поставлено на адресу ПП «Ліга А» товар - шрот соняшниковий у січні 2019 року на суму 1005120 грн, у т.ч. ПДВ 167520 грн, у лютому 2019 року - 5019450 грн, у т.ч. ПДВ 836575 грн, у березні 2019 року - 1422714 грн, у т.ч. ПДВ 237119 грн.

На підтвердження реальності вчинення цього правочину позивачем до перевірки були надані: податкові накладні від 18.03.19 № 4, від 28.02.19 № 17, від 25.02.19 № 16, від 01.02.19 № 6, від 31.01.19 № 7, видаткові накладні від 18.03.19 № 25, від 28.02.19 № 20, від 25.02.19 № 19, від 01.02.19 № 8, від 31.01.19 № 7, акти приймання-передачі шроту соняшникового від 18.03.19, від 28.02.19, від 25.02.19, від 01.02.19, від 31.01.19, посвідчення якості № 391 від 18.03.19, № 332 від 28.02.19, від 25.02.19 № 331, від 31.01.19 № 200А, платіжні доручення від 21.02.19 № 246, від 21.02.19 № 255, від 06.03.19 № 338, від 06.03.19 № 339, від 07.03.19 № 344, від 11.04.19 № 594, від 23.04.19 № 684, від 23.04.19 № 685, від 23.04.19 № 691, від 22.05.19 № 901, витяг з реєстру довіреностей.

Подані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44 ПК України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак вони підтверджують реальність вчинених підприємством господарських операцій.

Відносно посилань податкового органу щодо ненадання ТТН на отриманий позивачем товар від ТОВ «ДАП ВЕСТ», судовим розглядом встановлено, що товар шрот соняшниковий, який поставлявся ТОВ «ДАП ВЕСТ», знаходився на складі переробного підприємства - ТОВ «Агроком Нова Водолага» за адресою: Харківська обл., с. Ватутіне, вул. Станційна, 88. За вказаною адресою ТОВ «ДАП ВЕСТ» передало ПП «Ліга А» товар - шрот соняшниковий, про що свідчать трьохсторонні акти приймання-передачі шроту соняшникового від 18.03.19, від 28.02.19, від 25.02.19, від 01.02.19, від 31.01.19, підписані ТОВ «ДАП ВЕСТ», ПП «Ліга А» та ТОВ «Агроком Нова Водолага». У зв`язку з цим, товар не транспортувався на адресу підприємства позивача та як наслідок - ТТН не складались.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що соняшник, отриманий підприємством від ТОВ «ГРЕЙН ПРОДУКТ» і ТОВ «ФАГОСТ-КОМ» на підставі укладених договорів поставки, приймався на акредитованій лабораторії. Відповідно до умов п. 2.5 відповідних договорів залікова вага товару розраховується за формулою Дюваля виходячи з фізичної ваги, визначеної на вагах ТОВ «Агроком Нова Водолага», що знаходиться за адресою: Харківська обл., смт. Нова Водолага, вул. Чекова, 14 або с. Ватутіне, вул. Станційна, 88. Якість товару вважається остаточною відповідно до результатів аналізу товару при його прийманні на ТОВ «Агроком Нова Водолага», акредитованою лабораторією ТОВ «Агроком Нова Водолага».

Якість насіння соняшнику, придбаного у ТОВ «ГРЕЙН ПРОДУКТ» і ТОВ «ФАГОСТ-КОМ», підтверджується реєстрами накладних на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку по формі ЗХС-3 від 28.01.19 № 6, № 2 від 28.06.19, № 1 від 24.06.19, № 1 від 19.06.19, № 1 від 17.06.19, № 1 від 15.06.19, № 1 від 14.06.19, № 1 від 13.06.19, № 1 від 08.06.19, № 2 від 07.06.19, № 2 від 06.06.19, № 2 від 05.06.19, № 2 від 22.05.19, № 2 від 24.05.19, № 1 від 26.04.19, № 1 від 24.04.19, № 2 від 24.04.19, № 1 від 23.04.19, № 2 від 22.04.19, № 1від 22.04.19, № 1 від 20.04.19, № 2 від 20.04.19, № 2 від 11.04.19, № 1 від 02.04.19, № 1 від 05.04.19, № 2 від 10.04.19, № 1 від 07.04.19, № 2 від 03.04.19, № 2 від 19.04.19, № 2 від 17.04.19, № 1 від 17.04.19, № 1 від 18.04.19, № 2 від 18.04.19, № 1 від 19.04.19, № 2 від 14.04.19, № 1 від 15.04.19, № 2 від 12.04.19, № 1 від 28.03.19, № 1 від 29.03.19, № 1 від 27.03.19, № 1 від 24.03.19, № 1 від 22.03.19, № 1 від 21.03.19, № 2 від 20.03.19, № 4 від 16.03.19, № 1 від 14.03.19, № 1 від 06.03.19, № 1 від 14.06.19, № 1 від 16.06.19, № 1 від 21.06.19, № 1 від 07.06.19, №2 від 15.06.19, № 1 від 23.06.19, № 2 від 03.03.19, № 1 від 30.03.19, № 1 від 15.01.19, № 1 від 11.04.19, № 1 від 19.04.19, № 1 від 26.04.19, № 1 від 27.04.19, № 1 від 23.05.19, № 1 від 25.05.19, № 1 від 22.05.19, аналізними картками по формі № 47 від 19.04.19 № 85, від 15.06.19 № 84, № 83 від 15.06.19, № 128 від 23.06.19, № 125 від 21.06.19, № 60 від 14.06.19, № 59 від 14.06.19, № 58 від 14.06.19, № 57 від 14.06.19, № 85 від 16.06.19, № 373 від 25.05.19, № 374 від 25.05.19, № 329 від 23.05.19, № 351 від 24.05.19, № 3 від 07.06.19, № 127 від 24.04.19, № 113 від 23.04.19, № 112 від 23.04.19, № 125 від 24.04.19, № 98 від 20.04.19, № 110 від 22.04.19, № 99 від 20.04.19, № 100 від 20.04.19, № 107 від 22.04.19, № 97 від 20.04.19, № 93 від 19.04.19, № 94 від 19.04.19, № 95 від 20.04.19, № 96 від 20.04.19, № 82 від 15.04.19, № 83 від 15.04.19, № 17 від 02.04.19, № 307 від 22.05.19, № 328 від 23.05.19, № 372 від 25.05.19, № 64 від 07.04.19, № 63 від 07.04.19, № 47 від 05.04.19, № 20 від 03.04.19, № 139 від 26.04.19, № 114 від 23.04.19, № 108 від 22.04.19, № 109 від 22.04.19, № 92 від 19.04.19, № 75 від 12.04.19, № 89 від 18.04.19, № 91 від 18.04.19, № 84 від 17.04.19, № 85 від 17.04.19, № 78 від 12.04.19, № 81 від 14.04.19, № 16 від 02.04.19, № 15 від 26.04.19, № 16 від 02.04.19, № 15 від 02.04.19, № 73 від 11.04.19, № 70 від 10.04.19, № 76 від 12.04.19, № 77 від 12.04.19, № 171 від 19.06.19, № 224 від 24.06.19, № 232 від 28.06.19, № 225 від 24.06.19, № 160 від 13.06.19, № 162 від 14.06.19, № 19 від 03.04.19, № 162 від 24.03.19, № 169 від 22.03.19, № 193 від 27.03.19, № 192 від 27.03.19, № 194 від 27.03.19, № 195 від 28.03.19, № 204 від 29.03.19, № 205 від 29.03.19, № 151 від 21.03.19, № 152 від 21.03.19, № 31 від 06.03.19, № 150 від 20.03.19, № 85 від 14.03.19, № 112 від 16.03.19, № 206 від 29.03.19, № 30 від 06.03.19, № 199 від 28.01.19, № 30 від 30.03.19, № 31 від 30.03.19, № 6 від 03.03.19, № 7 від 03.03.19, № 7 від 15.01.19, № 8 від 15.01.19, № 34 від 11.04.19, № 33 від 11.04.19, № 104 від 27.04.19, № 103 від 26.04.19, № 8 від 25.05.19, № 7 від 23.05.19, № 6 від 23.05.19, № 5 від 22.05.19, № 4 від 22.05.19, № 71 від 05.06.19, № 70 від 05.06.19, № 73 від 05.06.19, № 72 від 05.06.19, № 77 від 05.06.19, № 74 від 05.06.19, № 101 від 06.06.19, № 78 від 05.06.19, № 112 від 07.06.19, № 102 від 06.06.19, № 135 від 08.06.19, № 163 від 14.06.19, № 164 від 15.06.19, № 165 від 15.06.19, № 166 від 17.06.19, № 168 від 17.06.19, № 167 від 17.06.19, № 169 від 19.06.19, № 170 від 19.06.19.

Якість шроту соняшникового, отриманого ПП «Ліга А» від ТОВ «ДАП ВЕСТ» за договором № 2601111 від 26.01.19, підтверджується посвідченнями про якість, виданими ТОВ «Агроком Нова Водолага», які надавались до перевірки та повторно до заперечень на акт перевірки від 25.11.19 № 888/20-40-05-11-10/30588680 в порядку п. 44.6 ст. 44 ПК України.

Суди також встановили, що до ГУ ДПС надійшов протокол допиту свідка від 19.08.2019 СУФР ГУ ДФС у Кіровоградській області. Протокол складений в порядку ст. 40 Кримінально процесуального кодексу України за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10000047 у приміщенні домоволодіння гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до протоколу допиту гр. ОСОБА_1 встановлено, що ніякої фінансово-господарської діяльності ТОВ «ДАП ВЕСТ» не здійснював. Жодних договорів, накладних, бухгалтерських документів не підписував.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

Відповідачем подано касаційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи касаційної скарги відповідача ґрунтуються на тому, що судами безпідставно не були враховані доводи податкового органу стосовно нереальності господарських взаємовідносин позивача у перевіряємий період з його контрагентами. Посилається на те, що господарські операції з указаними контрагентами носили фіктивний характер. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Крім того, скаржник указав, що судами попередніх інстанцій не були враховані правові позиції Верховного Суду, викладені у справах №816/4409/15, №820/2835/18 в частині застосування п. 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» стосовно підтвердження обставин, що можуть свідчити про відсутність реального характеру господарських операцій.

З огляду на зміст касаційної скарги, підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права у випадку, передбаченому пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Позивачем було подано відзив на касаційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість прийнятих судами попередніх інстанцій судових рішень, просив залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Позивач вказував, що правовідносини у справах №816/4409/15, №820/2835/18 та у справі, що розглядається не є подібними.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, ПК України).

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які у розумінні абзацу одинадцятого статті 1 цього Закону є документами, які містять відомості про господарську операцію та відповідно до частини другої статті 9 цього ж Закону повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської діяльності і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За правилами пп. «а» п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За змістом п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема з придбанням або виготовленням товарів та послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Операції, які дають право платнику податку на формування податкового кредиту, мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника

Враховуючи наведене, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.

Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).

Суд указує, що з аналізу наведених положень вбачається, що складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна є належною та достатньою підставою для покупця таких товарів/послуг саме для віднесення сум податку до складу податкового кредиту, в той час, як відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що обов`язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару.

Отже, сама по собі наявність або відсутність окремих документів не може бути підставою для висновків про відсутність господарської операції та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

За визначенням, наведеним в пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, що діяла на момент здійснення позивачем спірних господарських операцій), господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість підлягає з`ясуванню, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України.

Проте, контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Стосовно посилань відповідача на отриманий протокол допиту свідка від 19.08.19, що надійшов від ОВС ВРКП СУФР ТУ ДФС у Кіровоградській області щодо відсутності у гр. ОСОБА_1 наміру на здійснення господарської діяльності ТОВ «ДАП ВЕСТ», колегія суддів зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених ст. 191 КК України та ст. 212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Вироків у кримінальних провадженнях щодо фактів вчинення позивачем чи його контрагентами протиправних діянь контролюючим органом до суду не надано.

Також, не надано доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним тощо.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування, наявність відомостей щодо кримінальних проваджень, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Аналогічні правові висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №2а-9375/11/1370 (адміністративне провадження №К/9901/5919/18), від 13 березня 2018 року у справі №826/13582/13-а (адміністративне провадження №К/9901/19905/18), від 27 березня 2018 року у справі №816/809/17 (адміністративне провадження №К/9901/1349/170).

Також, колегія суддів критично оцінює доводи відповідача стосовно податкової інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента позивача, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Зі змісту акту перевірки та доводів касаційної скарги вбачається, що порушення вимог податкового законодавства підприємством позивача податковий орган пов`язує з обставинами, які отримані ним з даних, що містяться в інформаційно-аналітичних базах органів ДПС України, зокрема, відомості щодо відсутності у контрагентів позивача необхідних умови для досягнення результатів підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського, технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Крім того, податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення зустрічної звірки, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Так, підтвердженням нереальності господарських операцій є встановлення під час перевірки відсутності в контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів.

Суд погоджується з доводами скаржника, що встановлення такої інформації може поставити під сумнів здійснення відповідних операцій, але висновок про нездійснення господарських операцій має ґрунтуватись на аналізі всіх первинних документів та змісту господарських операцій.

Суд указує, що в разі наявності у контролюючого органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи. Невиконання обов`язку щодо належного підписання первинного документа, складеного однією особою і переданого іншій особі може позбавляти цей документ статусу первинного або в разі обізнаності контрагента з відсутністю повноважень щодо складання такого документа, або в разі фактичної відсутності господарської операції. При цьому, відсутність об`єктивної змоги переконатися у недостовірності первинного документа чи окремих його реквізитів (зокрема, підпису, прізвища особи, що здійснює операцію, тощо) під час його отримання чи протягом найближчого часу виключає притягнення до відповідальності особи, яка використала такий документ у податковому обліку. В такому випадку дані податкового обліку можуть бути визнані необґрунтованими, якщо платник податків діяв без належного рівня обачності та обережності та знав або повинен і міг знати про порушення, допущені контрагентами, та був залучений до таких порушень, або знав про дефекти у правовому статусі таких контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо).

Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судами попередніх інстанцій було встановлено рух активів (товару), та зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.

Доказів порушень відображення господарської операції в бухгалтерському та податковому обліку позивача та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань матеріали справи не містять, та відповідачем до суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що наявність податкової інформації відносно контрагента позивача не доводить обставин, з якими податковий орган пов`язує висновки акту перевірки позивача та прийняті на підставі нього оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Твердження скаржника про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів саме по собі, не свідчить про безтоварність угод поставки.

Суд звертає увагу на те, що в ході розгляду адміністративної справи при оскарженні рішення суб`єкта владних повноважень суд перевіряє чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Скаржник в поданій касаційній скарзі вказує на неврахування судами попередніх інстанцій при прийнятті рішень у справі правових позицій, викладених Верховним Судом у справах №816/4409/15, №820/2835/18 в частині застосування п.1 та 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» стосовно підтвердження обставин, що можуть свідчити про відсутність реального характеру господарських операцій.

Колегія суддів зауважує, що наведені позиції Верховного Суду у справах №816/4409/15, №820/2835/18 сформовані Судом за результатом розгляду вказаних справ, зважаючи на обсяг наданих позивачами доказів в підтвердження реальності здійснення господарських операцій. При цьому, така позиція Суду не стосується порядку застосування певних норм права, що мала би враховуватись судами попередніх інстанцій при розгляді аналогічних спорів, а є висновком за результатом оцінки наданих учасниками справи доказів та установлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, Верховний Суд вважає, що ключові аргументи касаційної скарги отримали достатню оцінку.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а підстави, наведені скаржником для касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій, не є такими, що відповідають вимогам пункту 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на наведене, касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді Н.Є. Блажівська

О.О. Шишов