Справа № 160/9108/19
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 160/9108/19

адміністративне провадження № К/9901/40015/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 у справі №160/9108/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

04.11.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 у справі №160/9108/19.

З поданих матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 відмовлено в задоволенні заяви позивачки про встановлення порядку та способу виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2020.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала на нього апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 апеляційну скаргу позивачки залишено без руху та надано їй строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та документа про сплату судового збору.

В межах строку наданого судом апеляційної інстанції для усунення недоліків апеляційної скарги позивачка надіслала клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

12.10.2021 судом апеляційної інстанції винесено оскаржувану ухвалу про повернення апеляційної скарги, яка вмотивована тим, що скаржниця у встановлений судом строк виявленого недоліку апеляційної скарги не усунула - не надала суду документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи. Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачка зазначає, що за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року у неї відсутні доходи. Також позивачка зазначає, що не працює та отримує в Ізраїлі соціальні виплати. В обґрунтування зазначених обставин надала копію довідки з Інституту національного страхування Ізраїлю.

З огляду на такі доводи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені положення закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що відомості з наданої позивачкою довідки не відображають майнове становище скаржника станом на дату подання апеляційної скарги, оскільки довідка не містить розмір соціальної надбавки та розмір соціальної виплати, та, відповідно, неможливо встановити чи перевищує розмір судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивачки за попередній календарний рік, у зв`язку з чим, надана довідка не може бути розцінена, як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивачки.

Отже, доводи скаржниці не свідчать про неможливість сплатити судовий збір і не є підставою для звільнення від сплати суму судового збору, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Тому, враховуючи те, що скаржницею не усунуто у встановлений судом строк виявленого недоліку, суд апеляційної інстанції прийняв правильне рішення про повернення апеляційної скарги заявниці.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 296, 298, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 у справі №160/9108/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду