Справа № 465/7909/15-а
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

465/7909/15-а
6-а/465/7/21
У Х В А Л А

судового засідання

22.11.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Львівської міської ради, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до Франківського районного суду м. Львова із заявою про визнання виконавчого листа таким, який не підлягає виконанню.

Заяву мотивує тим, що у провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувала на розгляді адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» до Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення органу владних повноважень і зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2019 року визнано бездіяльність Львівської міської ради щодо не включення до «Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові», затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 року №4526 тимчасових споруд, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» за адресами: м.Львів, вул.Суботівська, 24 (площею 56 кв.м.), м.Львів, вул.Суботівська, 7 (площею 57 кв.м.); та м.Львів, вул.Широка, 68 (площею 72 кв.м.) протиправною.

Зобов`язано Львівську міську раду внести зміни до ухвали №1568 від 02.03.2017 року шляхом включення до Переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Залізничному районі м.Львова тимчасових споруд за адресами м.Львів, вул.Суботівська, 24 (площею 56 кв.м.); м.Львів, вул.Суботівська, 7 (площею 57 кв.м.); та м.Львів, вул.Широка, 68 (площею 72 кв.м.) із вказанням їх власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» (Додаток 1 до ухвали міської ради №1568 від 02.03.2017 року).

Визнано протиправними та скасувано розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №383, 384, 385 від 14.07.2015 року.

На підставі вищевказаного рішення, 30.06.2019 року видано виконавчий лист. Так, державним виконавцем 26.11.2019 року скеровувалася вимога на адресу ЛМР через Центр надання адміністративних послуг щодо виконання вищевказаного виконавчого листа.

Виконавчим листом зобов`язано Львівську міську раду внести зміни до ухвалм №1568 від 02.03.2017 р. шляхом включення до переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Залізничному районі м. Львова за адресою: м. Львів, вул. Суботівська, 24 (площею 56 кв.м) із зазначенням їх власником ТзОВ «Західуніверсал плюс».

Так, Львівською міською радою прийнято ухвали №6107 від 26.12.2019 року «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», якою передбачено втрату чинності ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова».

На підставі вищевказаного просить заяву задоволити, так як виконання рішення Франківського районного суду від 15.05.2019 року у справі №465/7909/15-а не вбачається за можливе, через втрату чинності вищевказаної ухвали від 02.03.2017 р.

В судовому засіданні представник Львівської міської ради заяву підтримала та просила таку задоволити.

Інші учасники по справі не з`явилися, однак їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви в силу ч.3 ст. 374 КАС України.

Проаналізувавши обставини, про які заявник зазначив у заяві, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2019 року визнано бездіяльність Львівської міської ради щодо не включення до «Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові», затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 року №4526 тимчасових споруд, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» за адресами: м.Львів, вул.Суботівська, 24 (площею 56 кв.м.), м.Львів, вул.Суботівська, 7 (площею 57 кв.м.); та м.Львів, вул.Широка, 68 (площею 72 кв.м.) протиправною.

Зобов`язано Львівську міську раду внести зміни до ухвали №1568 від 02.03.2017 року шляхом включення до Переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Залізничному районі м.Львова тимчасових споруд за адресами м.Львів, вул.Суботівська, 24 (площею 56 кв.м.); м.Львів, вул.Суботівська, 7 (площею 57 кв.м.); та м.Львів, вул.Широка, 68 (площею 72 кв.м.) із вказанням їх власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» (Додаток 1 до ухвали міської ради №1568 від 02.03.2017 року).

Визнано протиправними та скасувано розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №383, 384, 385 від 14.07.2015 року.

На підставі вищевказаного рішення, 30.06.2019 року видано виконавчий лист.

19.09.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Берегових В.С. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова 30.06.2019 р.

Так, Львівською міською радою прийнято ухвали №6107 від 26.12.2019 року «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», якою передбачено втрату чинності ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова»

Згідно частини 1статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно частини 2статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч.1ст. 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 1 ч. 1ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення зокрема на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 червня 2013 року вказав, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 40 рішення від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ , у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" ( Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).

У справі "Кайсин проти України" (Kaysin and Others v.Ukraine) ЄСПЛ наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист Франківського районного суду м. Львова не виконаний. Однак, суд звертає увагу на той факт, що Львівська міська рада не може внести зміни в ухвалу 1568 від 02.03.2017 року, тим самим виконати рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2019 р. так як така ухвала скасована.

Отже, на думку суду, присутні обставини, які про припиняють зобов`язання боржника.

Таким чином, суд знаходить підстави для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

Керуючись ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Львівської міської ради Наумець А., про визнання виконавчого листа таким, що у не підлягає виконанню,- задоволити.

Визнати виконавчий лист від 30.06.2019 р., виданий на підставі Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2019 р. у справі №465/7909/15-а таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку в строк, встановленому ст.295 КАС України.

Суддя Ванівський Ю.М.