Справа № 520/1726/2020
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 520/1726/2020

провадження № К/9901/28316/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів Желєзного І.В., Кравчука В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 (головуючий суддя Панов М.М.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Бартош Н.С., суддів: Подобайло З.Г., Григорова А.М.)

у справі № 520/1726/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції України в Харківській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду війни II групи, інвалідність якого пов`язана з травмою з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в Національній поліції України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління НП в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду війни II групи у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому буде прийнято рішення про виплату, передбаченої п. 3 ч. 1 статті 97, пп. "в" п. 3 ч. 1 статті 99 Закону України "Про національну поліцію", за вирахуванням суми 440 500 грн. раніше отриманої грошової допомоги за 50 % втрати працездатності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в Національній поліції України в Харківській області, перерахувавши грошові кошти на особистий картковий рахунок ОСОБА_1 , відкритий в Філія Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк".

2. Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 14.04.2020, яке Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 06.10.2020 залишив без змін, відмовив ОСОБА_1 в позові

3. Не погодившись з такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову повністю.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в ГУМВС в Харківській області та в Національній поліції України.

5. Наказом ГУНП в Харківській області № 96о/с від 24.04.2018 позивача звільнено з посади старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Московського відділу поліції ГУ НП в Харківській області на підставі п. 2 ч. 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» - через хворобу.

6. 17.07.2018 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності та 50% втрати професійної працездатності, у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків.

7. 05.02.2019 позивачу виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 440500 грн.

8. 08.07.2019 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності та 70% втрати професійної працездатності, у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК № 531.

9. 17.07.2019 позивач звернувся до ГУНП в Харківській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, у зв`язку з тим, що отримав ІІ групу інвалідності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

10. Відповідачем надана відповідь від 14.08.2019 за № 2904/119/01/29-2019 про відмову в задоволенні заяви про виплату грошової допомоги по інвалідності ІІ групи, оскільки діючим законодавством не передбачено виплати різниці одноразової грошової допомоги при встановленні вищої групи інвалідності та іншого відсотку втрати працездатності.

11. Не погодившись з відмовою відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, позивач звернувся до суду з цим позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Законом України «Про Національну поліцію» визначено право особи на отримання одноразової грошової допомоги, у випадках зазначених у статті 97 зазначеного закону. Проте, права на отримання більшого розміру одноразової грошової допомоги у випадку зміни групи інвалідності Закон України «Про Національну поліцію» та Порядок виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений Наказом МВС України від 11.01.2016 №4 (далі - Порядок №4) не містить. Позивач реалізував право на отримання одноразової грошової допомоги, коли йому було встановлено ІІІ групу інвалідності.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. У своїй касаційній скарзі позивач наголошує, що

- виключний перелік підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги поліцейським визначено статтею 101 Закону України «Про Національну поліцію» і в цьому випадку такі підстави відсутні;

- аналіз внесених змін до Порядку №4 свідчить про наявність певних ознак дискримінації з боку держави відносно осіб, що попередньо отримали інвалідність і не можуть отримати доплату при встановленні їм вищої групи інвалідності;

- застосування до спірних правовідносин нової редакції Порядку №4 є порушенням статті 58 Конституції України.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

15. Згідно із частиною 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

16. Відповідно до частини 2 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

17. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293).

18. Пунктом 8 Розділу ІV Порядку №4 (в редакції до 14.05.2019) було визначено, якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

19. На час дії зазначеної редакції Порядку №4 позивач мав право на виплату доплати до грошової допомоги у разі встановлення йому вищої групи інвалідності протягом двох років з 17.07.2018 (дата встановлення йому ІІІ групи інвалідності).

20. Водночас з 14.05.2019 до Порядку №4 було внесено зміни, зокрема пунктом 8 Розділу ІV в редакції від 14.05.2019 визначено, що якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

21. Колегія суддів звертає увагу, що з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що після внесення відповідних змін до Порядку №4 законодавець фактично виключив право поліцейського на отримання грошової допомоги в більшому розмірі у разі, якщо протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності останньому під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності.

22. Зазначені норми законодавства на момент виникнення спірних правовідносин були чинними, а тому підлягали застосуванню, у тому числі, відповідачем.

23. Положення зазначеної норми підлягають застосуванню в наступних випадках:

- якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності;

- якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії більший відсоток втрати працездатності.

24. Поряд з цим, приписи наведеної норми не місять підстав та умов для призначення та виплати поліцейському грошової допомоги в більшому розмірі у разі якщо поліцейському після первинного встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності.

25. Таким чином, станом на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності та звернення останнього до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності нормами чинного законодавства не передбачалось право поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі після встановлення йому вищої групи інвалідності.

26. Судами встановлено, що позивач у 2018 році отримав виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності.

27. У липні 2019 року у зв`язку зі зміною групи інвалідності звернувся до відповідача з заявою на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі і відповідач правомірно відмовив йому у виплаті такої допомоги з посиланням на пункт 8 Розділу ІV Порядку №4.

28. Посилання позивача на приписи статті 101 «Про Національну поліцію» (щодо виключного переліку підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги поліцейським) колегія суддів вважає помилковим, оскільки вказана норма регулює випадки, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються взагалі (тобто вперше), а в цьому випадку позивач просить здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку з встановленням йому вищої групи, що не є тотожним реалізації права поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги як такого.

29. Також колегія суддів вважає необґрунтованим твердження позивача щодо наявності у спірних правовідносинах дискримінації (позбавлення позивача як особи з інвалідністю, що пов`язана з виконанням службових обов`язків, можливості реалізувати свої права) та звуження його прав, оскільки як встановлено судами та не заперечується сторонами своє право на отримання одноразової грошової допомоги позивач реалізував та отримав її у розмірі 440500,00 грн. у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності.

30. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

31. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій.

32. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

33. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020 у справі № 520/1726/2020 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя І.В. Желєзний

Суддя В.М. Кравчук