Справа № 489/5250/21
Суддя: Губницький Д. Г.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/5250/21
Номер провадження 2-а/489/140/21
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого - судді Губницького Д. Г., при секретарі Савченко С. О., розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, Департамента патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним рішення поліцейського 1 -го батальйону 2-ї роти УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Карасьова Михайла Михайловича про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. та скасувати постанову серія ЕАО №4588668 від 05.08.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оспорювана постанова винесена безпідставно з істотними порушеннями його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Губницького Д. Г.

17.08.2021 р. матеріали справи були залишені без руху.

26.08.2021 р. позивач усунув недоліки.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва Губницьким Д. Г. від 30.08.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу, залучено співвідповідачем Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідно до вимог ст. 19, 257 КАС України дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

24.09.2021 року до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов від представника відповідача, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною. На підтвердження своїх доводів представник відповідача надав диск з відеозаписом правопорушення та іншими додатками.

27.09.2021 року позивач надав відповідь на відзив в якому повність заперечував проти відзиву.

Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії ЕАО № 4588668 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 05.08.2021

09:55:20 Водій керуючи тз Mitsubishi Outlander д. н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5,45 с. Лукашівка, рухався зі швидкістю 94 км/год, при цьому перевищив дозволену швидкість руху на 44 км/год. Швидкість

вимірювалась приладом трукам ТС 000303 боді-камери АВ-00006, ав

00039, чим порушив п.1.2.4 ПДР - порушення швид.режиму в населених

пунктах (дозвол.швнд. не більше 50 км/год). Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, з переглянутого відео та матеріалів, які додані до відзиву, наданого суду представником відповідача разом з відзивом, вбачається, що позивач дійсно скоїв вищезазначене правопорушення.

Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень та відеозаписом з TruCAM.

На відеозаписі «…002014» в період часу починаючи з 2:05 год. зафіксовано, як сам ОСОБА_1 повідомляє патрульному, що він би не хотів порушувати, але він не побачив знаків і просив обмежитись усним зауваженням. Доказів на розташування вказаного дорожнього знаку в умовах обмеженої оглядовості, що б призвело до відсутності його вини, позивачем не наведено. В свою чергу, в наявного листа служби автодорог вбачається що д.знак 5.45. (основний та дублюючий праворуч та ліворуч) позначає населений пункт с Лукашівка.

У відповідності до ДСТУ 4100:2014 та у прийнятому йому на заміну у травні 2021 ДСТУ 4100:2021 дублюючі знаки повинні установлюватись на розділювальній смузі, а у разі її відсутності - над дорогою.

Необхідно зауважити, що відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019. При цьому, прилад ТrуСАМ було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 р.) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

В свою чергу, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20296, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 14.12.2020 р. та чинного до 14.12.2021 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТrуСАМ LТІ 20/20 № ТС000303 є придатним до застосування, як у ручному так і в автоматичному режимах.

Новим законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-VІ (набрав чинності 01.01.2016 р.), не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Також Мінеконономрозвідку ДП «Всеукраїнським державним науково- виробничим центром стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП Урметртестстандарт») надано лист роз`яснення від 01.10.2019 року № 22- 38/49 що опломбування лазерних випромінювачів швидкості транспортних засобів ТryСАМ LТІ 20/20, не передбачене експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативними документами.

У вище зазначеному листі проінформовано також, що прилад ТryСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлено на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.

Свої позовні вимоги гр. ОСОБА_1 , що йому не дали можливості скористатися правовою допомогою.

Необхідно зазначити, що в контексті спірних правовідносин право на юридичну допомогу не є абсолютним, його реалізація вимагає вчинення певних дій з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки чинне адміністративне процесуальне законодавство не визначає обов`язковість участі адвоката чи іншого фахівця у галузі права в розгляді справи про адміністративне правопорушення. При цьому, законодавець не обмежує вказану особу в способі отримання юридичної допомоги, як то особиста участь представника, консультація за допомогою телефону або іншого технічного засобу тощо.

Щодо посилань позивача у відповіді на відзив на неналежність наданих доказів через невідповідність дати скоєння, то суд зазначає, що це лише припущення самого позивача, що саме у приладі дата зчитується в іншому порядку.

Щодо порушення строку направлення відзиву, то зазначається наступне. Відповідно до матеріалів справи, то зворотне повідомлення щодо направлення ухвали з додатками до Управління патрульної поліції у Вінницькій області до суду досі не дійшло, однак зворотне повідомлення від Департаменту патрульної поліції надійшло до суду 13.09.2021 р. та зазначено, що доставлено 09.09.2021 р., а оскільки Управління патрульної поліції у Вінницькій області є підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, тож суд вважає, що строки не порушено.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Ч. 4 ст. 258 КУпАП зазначає, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу. Крім того, згідно з частиною п`ятою цієї статті якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, висновок про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», передбачає, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, дана стаття дозволяє інспектору патрульної поліції використовувати інформацію, отриману із відеотехніки, що закріплена на форменому одязі, службових транспортних засобах з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При цьому, у відповідності до ч. 2 цієї статті, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що, приймаючи спірну постанову, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та з дотриманням порядку, визначеного КУпАП.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 134,139 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови - відмовити.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 250 КАС України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Повний текст рішення суду складено 24.11.2021 року.

СУДДЯ ГУБНИЦЬКИЙ Д. Г.