Справа № 200/10299/20-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 200/10299/20-а
адміністративне провадження № К/9901/40251/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів Жука А.В., Загороднюка А.Г.
перевіривши касаційну скаргу Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року
у справі №200/10299/20-а за позовом ОСОБА_1 до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, треті особи Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, Міністерство оборони України, ОСОБА_2 про:
- визнання протиправною бездіяльності в частині незабезпечення виконання позивачем умов контракту від 28 жовтня 2020 року про проходження громадянами військової служби та незарахування у списки частини, поставлення на всі види забезпечення з 28 жовтня 2020 року;
- зобов`язання допустити до виконання зобов`язань за контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу, який набрав чинності з 28 жовтня 2020 року, зарахувати з 28 жовтня 2020 року у списки військової частини, поставити на всі види забезпечення та видати: запит командира військової частини щодо видачі військового квитка; витяг з наказу командира військової частини про зарахування ОСОБА_1 до списків військової частини; військову форму для виготовлення 2 фотографії 3,5*4,5 у військовій формі.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись із такою постановою суду апеляційної інстанції відповідачем 05 листопада 2021 року подано касаційну скаргу.
За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з наступного.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом другим частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Своєю чергою, за змістом пункту першого частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Законі України «Про запобігання корупції» та займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
У тексті касаційної скарги відсутні посилання заявника на пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України із належним обґрунтуванням випадку, який допускає можливість касаційного перегляду справи незначної складності.
Обґрунтовуючи необхідність касаційного перегляду постанови суду апеляційної інстанції скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 2 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2009 року №170, п.п.5 пункту 23 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008року №1153/2008 та пункту 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України).
З урахуванням наведених вище норм КАС України, посилання скаржника лише на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження не є достатнім для вирішенням питання про відкриття провадження у справі незначної складності.
Посада публічної служби, яку мав обійняти позивач, та у зв`язку з чим виник цей спір (стрілець групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку, військове звання - солдат), не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції».
Проаналізувавши установлені судами обставини справи, предмет спору та обраний відповідачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , як справи незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Правила, запроваджені пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України щодо обмеження права на касаційне оскарження відповідають положенням статті 129 Конституції України, згідно якої основними засадами судочинства є, серед іншого, право на касаційний перегляд справи у визначених законом випадках.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями сформованими Європейським судом з прав людини, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
Касаційний суд звертає увагу особи, яка звернулась із касаційною скаргою, що застосування критерію, який міститься у пункті другому частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховним Судом у цій справі було передбачуваним, справу розглянули та вирішили повноважні суди двох інстанцій, а заявник не вказав наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли вимагати касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 166, 167, 328, 333 КАС України Суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі №200/10299/20-а.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
А.В.Жук
А.Г.Загороднюк
Судді Верховного Суду