Справа № 640/7985/21
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року м. Київ № 640/7985/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет»

до Міністерства освіти і науки України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний заклад вищої освіти "Міжнародний європейський університет" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 42 Ідентифікаційний код юридичної особи 42947833) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 10 Ідентифікаційний код юридичної особи 38621185), в якій просить суд:

- визнати незаконними дії Міністерства освіти і науки України щодо здійснення планової перевірки у період з 22.02.2021 по 26.02.2021 на підставі наказу Міністерства освіти і науки України №217 від 18.02.2021 "Про планову перевірку Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет";

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України №25-л від 04.03.2021 "Про результати планової перевірки Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/7985/21, без проведення судового засідання та виклику сторін по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при видачі наказу про призначення перевірки, відповідачем було прямо порушено абз.2 ч.3 ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Також, зазначено, що зміст описової частини акту про виявлення достовірних даних містить необґрунтовані висновки та невідповідності нормам чинного законодавства. Таким чином, відповідачем при складанні акту про виявлення недостовірних даних порушено абз.3 та 10 ч.2 ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до яких органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані окрім іншого утримуватись від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб`єктів господарювання вимогам законодавства; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав, які викладені ту відзиві на позовну заяву від 27.04.2021року. Зокрема, Міністерство освіти і науки України зазначило, що оскаржуване рішення прийнято в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому останнім наголошено на тому, що додані до відзиву копії документів не спростовують, а підтверджують позицію Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет" про порушення Міністерством освіти і науки вимог Законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Представник відповідач надав заперечення на відзив, в яких просив відмовити в задоволенні адміністративного позову з аналогічних підстав викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Судом встановлено, що Приватний заклад вищої освіти "Міжнародний європейський університет" є закладом вищої освіти, основним видом діяльності якого є надання послуг вищої освіти (КВЕД 85.42).

Наказом МОН №217 від 18.02.2021 року утворено комісію для проведення планової перевірки Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет» (далі - «Університет» або «Позивач») у період з 22.02.2021 року по 26.02.2021 рік у складі:

Проценко Валентини Миколаївни - начальника відділу контролю за виконанням ліцензійних умов департаменту атестації кадрів вищої кваліфікації (голова Комісії);

Михайлович Валентини Андріївни - головного спеціаліста відділу контролю за виконанням ліцензійних умов департаменту атестації кадрів вищої кваліфікації;

Шкребець Світлани Анатоліївни - головного спеціаліста відділу ліцензування освітньої діяльності департаменту атестації кадрів вищої кваліфікації;

Долженка Олександра Олександровича - радника Міністра освіти і науки України (за згодою).

Під час перевірки Університету були складені Акт про виявлення порушень від 26.02.2021 року №10.3-12-42 та Акт про виявлення недостовірних даних від 26.02.2021 року №10.3-12-43.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 04.03.2021 року №25-л «Про результати планової перевірки Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет" відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (зі змінами), пункту 6 частини першої статті 7, абзацу першого пункту 7 частини дванадцятої статті 16, частин сьомої та восьмої статті 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (зі змінами), пункту 5 частини четвертої статті 24 Закону України «Про вищу освіту» (зі змінами), пункту 8 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 630 (із змінами), наказу МОН від 18.02.2021 № 217 «Про планову перевірку Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет» та на підставі результатів планової перевірки, що зазначені в Акті складеному за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері освітньої діяльності, що підлягає ліцензуванню (у сфері вищої освіти) від 26.02.2021 № 10.3-12-42 (далі - Акт від 26.02.2021 № 10.3-12-42), Акті про виявлення недостовірних даних у документах, поданих Приватним закладом вищої освіти «Міжнародний Європейський Університет» до органу ліцензування разом із заявою про отримання ліцензії на провадження освітньої діяльності (розширення провадження освітньої діяльності) від 26.02.2021 №10.3-12-43 (далі - Акт від 26.02.2021 № 10.3-12-43), доповідної записки від 03.03.2021 № 9 / 27-вн-21, анульовано ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти для підготовки здобувачів освіти на другому (магістерському) рівні вищої освіти зі спеціальності 222 Медицина галузі знань 22 Охорона здоров`я (з можливістю здійснювати підготовку іноземців та осіб без громадянства з ліцензованим обсягом 900 осіб у зв`язку із виявленням недостовірних відомостей у документах, поданих Університетом разом із заявою про отримання ліцензій на провадження освітньої діяльності, зазначені в акті від 26.02.2021 року №10.3-12-43

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Наказу про результати перевірки Університету надано трьохмісячний строк на розробку заходів та усунення порушень, виявлених під час перевірки.

05 березня 2021 на офіційному веб-сайті Міністерством освіти і науки України опубліковано Наказ №25-л від 04.03.2021 «Про результати планової перевірки Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет».

Не погоджуючись з Наказом відповідача №25-л від 04.03.2021, позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Міністерства освіти і науки у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про освіту», Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 630.

Питання здійснення нагляду і контролю у сфері ліцензування урегульовані статтею 19 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності від 02.03.2015 №222-VIII (далі Закон №222-VIII).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 7 Закону №222-VIII ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як, зокрема, освітня діяльність, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених спеціальними законами у сфері освіти.

Згідно із частинами 6, 7 статті 19 Закону №222-VIII контроль за наявністю у ліцензіатів (суб`єктів господарювання) ліцензій здійснюють державні органи, на які згідно із законом покладено функції контролю за наявністю ліцензій.

Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Перевірка додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов проводиться органом ліцензування залежно від предмета перевірки: за місцезнаходженням ліцензіата; за місцями провадження ліцензіатом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (частина 11 статті 19 Закону №222-VIII).

Згідно із частинами 14 - 16 статті 19 Закону №222-VIII, акт перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов складається в останній день проведення перевірки. В акті відображаються питання, що перевірялися, та встановлений стан додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов. У разі встановлення в ході перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов підстав для складання актів, що є підставами для анулювання ліцензії, такі акти складаються як окремі документи в останній день проведення перевірки.

Розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов видається органом ліцензування не пізніше трьох робочих днів з останнього дня проведення перевірки у разі виявлення за результатами її проведення порушень ліцензіатом вимог ліцензійних умов. У разі складення за результатом проведення перевірки акта, що є підставою для анулювання ліцензії, розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов не видається.

Ліцензіат, який одержав розпорядження про усунення порушень вимог ліцензійних умов, зобов`язаний в установлений у розпорядженні строк подати до органу ліцензування інформацію про усунення зазначених у такому акті порушень.

До неврегульованих Законом №222-VIII правовідносин щодо здійснення нагляду і контролю у сфері ліцензування застосовуються положення Закону України від 05.04.2007р. №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції (далі - Закон №877-V).

Питання проведення планових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) визначені у статті 5 Закону №877-V.

Згідно вимог п.4 ст.5 Закону № 877-V , органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що у направленні на проведення перевірки визначено наступний перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні перевірки: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (за згодою).

Як вбачається з наказу Міністерства освіти і науки України від 24.12.2020 року №541-а ОСОБА_4 призначено радником Міністра освіти і науки України на громадських засадах з 24.12.2020 року.

Водночас, відповідно до наказу МОН від 30.07.2020 року №981 ОСОБА_4 вказується як співробітник Служби безпеки України.

Суд зауважує, що відповідно до частин 8 - 10 статті 19 Закону №222-VIII для проведення перевірки органом ліцензування створюється комісія, до складу якої можуть входити виключно працівники його апарату і територіальних органів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при винесенні наказу №217 від 18.02.2021 "Про планову перевірку Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет", Міністерством освіти і науки України порушено вимоги абз. 2 ч.3 ст. 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Як було зазначено судом вище, посадова особа - Долженко О.О., не є уповноваженою особою для проведення планового заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктом господарювання вимог ліцензійних умов провадження освітньої діяльності, в той час як акти від 26.02.2021 року №10.3-12-42 та №10.3-12-43 підписані саме цією посадовою особою.

Суд звертає увагу й на правову позицію, неодноразово висловлену як Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі №821/1157/16, від 05 лютого 2019 року у справі №2а-10138/12/2670, від 04 лютого 2019 року у справі №807/242/14, згідно з якою, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №804/12558/14, де зазначив, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо змісту описової частини актів від 26.02.2021 року №10.3-12-42 та №10.3-12-43 про виявлення недостовірних даних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності", контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2015 року №609 "Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" Міністерство освіти і науки України визначено єдиним органом ліцензування у сфері вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної) освіти.

Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №630 (далі - Положення №630), визначено, що МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Міністерство освіти і науки України здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням закладами вищої, післядипломної, фахової передвищої та професійної (професійно-технічної) освіти, науковими установами вимог ліцензійних умов провадження освітньої діяльності (стаття 442 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 630 (із змінами)).

Пунктом 1 ст. 11 Закону №222-VIII передбачено, що здобувач ліцензії подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії за визначеною ліцензійними умовами формою.

До заяви про отримання ліцензії додаються:

1) документи відповідно до ліцензійних умов;

2) копія паспорта керівника здобувача ліцензії (або його уповноваженого представника) із відміткою контролюючого органу про повідомлення про відмову через свої релігійні переконання від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (подається тільки фізичними особами - підприємцями, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган);

3) опис документів, що подаються для отримання ліцензії, у двох екземплярах (у разі подання документів у паперовій формі) (ч. 3 ст. 11 Закону №222-VIII).

Перелік підтвердних документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії, встановлюється ліцензійними умовами і є виключним (ч. 4 ст. 11 Закону №222-VIII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1187 (із змінами) затверджено Ліцензійні умови провадження освітньої діяльності.

Відповідно до вимог законодавства про ліцензування ліцензіат подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії (про розширення провадження освітньої діяльності), а до неї додаються згідно з переліком, зазначеним в пункті 46 Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності.

Документи формуються у справу, пронумеровуються та підписуються керівником закладу освіти або уповноваженою на це особою (пункт 48 Ліцензійних умов).

Відповідальність за достовірність поданої інформації несе здобувач ліцензії (ліцензіат) (пункт 26 Ліцензійних умов).

Ліцензіат забезпечує зберігання документів, копії яких подавались до органу ліцензування на отримання ліцензії, що складає не менше 10 років, та забезпечує зберігання документів, які підтверджують достовірність даних, що зазначались здобувачем ліцензії у документах, які подавалися органу ліцензування (пункти 18, 19 Ліцензійних умов).

У матеріалах ліцензійної справи для ліцензування нової спеціальності ліцензіат показує кадровий склад проектної групи - визначається наказом керівника закладу освіти група педагогічних, науково-педагогічних та/або наукових працівників, які відповідальні за започаткування освітньої діяльності за спеціальністю на певному рівні вищої освіти, фахової передвищої освіти та у сфері післядипломної освіти для осіб з вищою освітою і відповідають кваліфікаційним вимогам, визначеним цими Ліцензійними умовами (абзац перший підпункту 16 пункту 2 Ліцензійних умов).

Вимоги до якісного складу проектної групи чітко визначено пунктом 27 Ліцензійних умов, а саме: проектна група повинна складатися з науково-педагогічних або наукових працівників, які на працюють у закладі освіти за основним місцем роботи та мають кваліфікацію відповідно до спеціальності і не входять (входили) до жодної проектної групи такого або іншого закладу вищої освіти в поточному семестрі (крім проектної групи з цієї ж спеціальності в даному навчальному закладі).

Керівником проектної групи призначається один з її членів, який має науковий ступінь і стаж науково-педагогічної та/або наукової роботи не менш як десять років для освітньо-наукового ступеня доктора філософії і ступеня магістра та п`ять років для освітніх ступенів бакалавра і молодшого бакалавра (до 6 вересня 2019 р. для початкового рівня (короткого циклу) вищої освіти - з урахуванням стажу педагогічної роботи). Керівник проектної групи не може в поточному навчальному році одночасно керувати іншими проектними групами, за винятком керівництва проектними групами за різними рівнями вищої освіти в межах однієї спеціальності в даному закладі вищої освіти.

Залежно від рівня освіти до складу проектної групи спеціальності встановлюються додаткові вимоги:

для освітньо-професійного ступеня молодшого бакалавра у складі повинні бути не менш як три особи, з яких хоча б одна особа має науковий ступінь та/або вчене звання;

для освітнього ступеня бакалавра у складі повинні бути не менш як три особи, які мають науковий ступінь та/або вчене звання;

для освітнього ступеня магістра у складі повинні бути не менш як три особи, які мають науковий ступінь та вчене звання, з них один доктор наук та/або професор;

для освітньо-наукового ступеня доктора філософії/доктора мистецтва у складі повинні бути не менш як три особи, які мають науковий ступінь та вчене звання, з них не менше двох докторів наук та/або професорів.

Пункт 19 Ліцензійних умов стосується забезпечення зберігання ліцензіатом документів, які підтверджують достовірність даних, що зазначалися здобувачем ліцензії у документах, які подавалися органу ліцензування.

Відповідно до вимог пункту 18 Ліцензійних умов ліцензіат забезпечує зберігання не менше десяти років документів, копії яких подавалися до органу ліцензування на отримання ліцензії.

Для збільшення ліцензованого обсягу на спеціальність, що вже ліцензована, ліцензіат у матеріалах ліцензійної справи показує кадровий склад групи забезпечення спеціальності - група педагогічних, науково-педагогічних та/або наукових працівників, для яких заклад освіти є основним місцем роботи і які відповідають за виконання освітніх програм за спеціальністю на певних рівнях вищої та фахової передвищої освіти, післядипломної освіти для осіб з вищою освітою та осіб з освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста, особисто беруть участь в освітньому процесі і відповідають кваліфікаційним вимогам.

Група забезпечення спеціальності у кожному підрозділі закладу освіти, де здійснюється підготовка за спеціальністю, повинна складатися з науково-педагогічних або наукових працівників, які працюють у закладі освіти за основним місцем роботи та мають кваліфікацію відповідно до спеціальності і які не входять (входили) до жодної групи забезпечення такого або іншого закладу вищої освіти в поточному семестрі.

У матеріалах ліцензійних справ інформація про якісний та кількісний склад проектних груп подається у вигляді Таблиці 1 "Якісний склад проектної групи, яка утворена у складі відповідального за підготовку здобувачів вищої освіти підрозділу зі спеціальності" (далі - Таблиця 1) (Додаток 2 до Ліцензійних умов "Відомості про проектну групу освітньої діяльності у сфері вищої / післядипломної освіти для осіб з вищою освітою" (далі - Додаток 2)), що складається з таких показників: "Прізвище, ім`я, по батькові керівника та членів проектної групи / Найменування посади, місце роботи / Найменування закладу, який закінчив викладач, рік закінчення, спеціальність, кваліфікація згідно з документом про вищу освіту / Науковий ступінь, шифр і найменування наукової спеціальності, тема дисертації, вчене звання, за якою кафедрою (спеціальністю) присвоєно / Стаж науково-педагогічної та / або наукової роботи / Інформація про наукову діяльність (основні публікації за напрямом, науково-дослідній роботі, участь у конференціях і семінарах, робота з аспірантами та докторантами, керівництво науковою роботою студентів / Відомості про підвищення кваліфікації викладача (найменування закладу, вид документа, тема, дата видачі", "Примітки" - де зазначаються додаткові показники, що визначають кваліфікацію працівника, відповідно до спеціальності.

Перевіркою встановлено, що станом на 24.02.2021 здійснення заходів державного нагляду (контролю) в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - ЄДЕБО) відсутня інформація про проектну групу зі спеціальності 222 Медицина, а до якісного складу проектної групи зі спеціальності 073 Менеджмент внесено інформацію лише про одну особу ( ОСОБА_5 ).

Комісією проаналізовано матеріали особових справ працівників ПЗВО «Міжнародний Європейський Університет» (далі - ПЗВО «МЄУ») ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були членами проектної групи ПЗВО «МЄУ» зі спеціальності 222 Медицина. За результатами детального вивчення документів особових справ встановлене наступне.

У матеріалах ліцензійної справи, що подавались до МОН зазначено, що ОСОБА_6 зарахована у заклад освіти за основним місцем роботи і була керівником проектної групи зі спеціальності 222 «Медицина». Під час перевірки особової справи ОСОБА_6 встановлено, що фактично на момент отримання ліцензії вона працювала на посаді в. о. ректора ПЗВО «МЄУ» за сумісництвом з 03.06.2019 згідно з наказом ПЗВО «МЄУ» № 1-к, що є недостовірними даними (порушення вимог пункту 27 Ліцензійних умов).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_6 зроблено запис про призначення її на посаду в.о. ректора ПЗВО «МЄУ» з 23.07.2019 «МЄУ» за основним місцем роботи (наказ № 7-к від 22.07.2019), а вже з 03.09.2019 ОСОБА_6 звільнено з займаної посади (наказ № 22-к від 03.09.2019).

Крім того, у матеріалах особової справи в. о. ректора ПВНЗ «МЄУ» ОСОБА_6 відсутня власноруч написана заява про звільнення (є лише її копія, яка не має віз та підписів).

У матеріалах ліцензійної справи зазначено, що ОСОБА_7 , член проектної групи зі спеціальності 222 «Медицина», з 04.07.2019 призначена на посаду методиста відділу навчання ПЗВО «МЄУ» за сумісництвом (графік роботи - 2 год. на день), що є недостовірними відомостями, оскільки у матеріалах ліцензійної справи ОСОБА_7 зарахована на посаду за основним місцем роботи, але відповідний запис у трудовій книжці відсутній (наказ № 5-к від 03.07.2019).

Зауважено, що у матеріалах особової справи ОСОБА_7 відсутня власноруч написана заява про прийняття на роботу на посаду методиста відділу навчання у ПЗВО «МЄУ».

Cудом встановлено, що ОСОБА_7 з 24.09.2019 звільнена із займаної посади за власним бажанням (наказ № 24-к від 24.09.2019). Проте, в матеріалах особової справи ОСОБА_7 зберігається завірена копія трудової книжки, в якій відсутній запис про припинення трудових взаємовідносин з ПЗВО «МЄУ».

У матеріалах ліцензійної справи зазначено, що ОСОБА_9 , член проектної групи зі спеціальності 222 «Медицина», з 04.07.2019 був прийнятий на посаду завідувача відділом навчання з неповним робочим днем (2 год. на день). Проте, у заяві ОСОБА_9 , яка написана власноруч, він просить призначити його на посаду завідувача відділом навчання за сумісництвом з 04.07.2019, що суперечить наказу ПЗВО «МЄУ» від 22.07.2019 № 8-к та є недостовірними даними.

Водночас, в матеріалах особової справи ОСОБА_8 зберігається завірена копія трудової книжки, у якій відсутній запис про припинення трудових взаємовідносин з ПЗВО «МЄУ».

Крім цього, комісією виявлено недостовірність відомостей у документах особової справи ОСОБА_9 , а саме: розбіжності у записах трудової книжки щодо офіційного працевлаштування останнього у Київській міській клінічній лікарні № 5.

З наказами ПЗВО «МЄУ» на призначення та звільнення з посад ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під особистий підпис не ознайомлювалися.

Комісією проаналізовано Журнал обліку призначень, звільнень, відпусток, переводів працівників № 42-15 та виявлено недостовірних даних у частині реєстрації наказів про звільнення ОСОБА_9 . Так, у матеріалах особової справи останнього зберігається наказ № 23-к від 25.09.2019 «Про припинення трудового договору (контракту)», тоді як у Журналі обліку призначень, звільнень, відпусток, переводів працівників № 42-15 є запис про наявність наказу від 25.09.2019 № 23-к «Про переведення в.о. ректора ОСОБА_10 з посади проректора з АГР», але в ньому не йде мова про звільнення ОСОБА_9 .

Разом з тим, суд не погоджується з твердженням відповідача щодо подання позивачем недостовірних даних у матеріалах ліцензійних справ, з огляду на наступне.

З 03.06.2019 р. ОСОБА_6 призначена в.о. ректора Університету за сумісництвом (наказ №1-К).

Судом встановлено, що 23.07.2019 року, ОСОБА_6 прийнято на посаду в.о. ректора Університету за основним місцем роботи, (наказ №7-К, запис у трудовій книжці №15).

03 вересня 2019 року ОСОБА_6 звільнено (наказ №22-К, запис у трудовій книжці №16).

В той час, суд зауважує, що ліцензію за спеціальністю 222 «Медицина» Університетом отримано 29.08.2019 року (Наказ МОН № № 955-л).

Щодо ОСОБА_7 ,то суд зауважує, що останню прийнято на посаду методиста відділу навчання за основним місцем роботи з 23.07.2019 року, що підтверджується записом у трудовій книжці.

Відносно ОСОБА_8 , то суд зазначає, що наказом від 22.07.2019 №8-К останнього призначено на основне місце роботи.

Таким чином, висновки відповідача, про те, що керівництвом Університету подано недостовірні дані до органу ліцензування щодо основного місця роботи вищезазначених осіб є помилковими.

Суд зауважує, що відповідно до приписів КЗпП України та Інструкції з ведення трудових книжок, запис про внутрішнє сумісництво не є обов`язковим.

Крім того, згідно Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1187 ( які були чинні до травня 2018 року) не вимагалося щоб члени проектної групи працювали у закладі освіти за основним місцем роботи.

При цьому, суд наголошує, що помилки або розбіжності у записах трудової книжки з попередніх місць роботи є поза межами відповідальності посадових осіб Університету і не мають будь-якого зв`язку із аргументами про наявність факту подачі органу ліцензування недостовірних даних, про що мав би бути складений оспорюваний акт.

Водночас, суд наголошує, що відповідачем в акті про виявлення недостовірних даних не йдеться про невідповідність рівня освіти і кваліфікації членів проектної групи.

Разом з тим, достовірність даних про прийняття в Університет на роботу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтверджується повідомленням про прийняття працівників на роботу від 22.07.2019 р. поданим до ДФС, копію якого наявна в матеріалах справи.

З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованими пояснення представника позивача, щодо того, що зі всіма особами, які включені в групи забезпечення по спеціальностях, укладені трудові договори (контракти) та відомості про це внесені до трудових книжок даних осіб, а відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами дані обставини.

Також, в акті від 26.02.2021 року відповідачем зазначено, що у матеріалах ліцензійних справ ПЗВО «МЄУ» зі спеціальності 073 Менеджмент за першим (бакалаврським), другим (магістерським) рівням вищої освіти та зі спеціальності 222 Медицина за другим (магістерським) рівнем вищої освіти є Договір від 12.08.2019 № 2ЄУ/0819 про надання послуг, пов`язаних з використанням спортивних споруд (експлуатація спортивного залу та стадіону), який укладався між ПЗВО «МЄУ» та Державним підприємством «Спортивний комплекс «Авангард».

Пунктом 1.1 договору № 2ЄУ/0819 від 12.08.2019 передбачена оплата вищезазначеної послуги. У ході перевірки встановлено, що кошти за послуги зексплуатації спортивного залу та стадіону Державного підприємства «Спортивний комплекс «Авангард» Університетом не перераховувались, а спортивні споруди ДП «Спортивний комплекс «Авангард» в навчальному процесі ПЗВО «МЄУ» не використовувались (пояснення керівника ПЗВО «МЄУ»).

Відповідно до пояснення керівника ПЗВО «МЄУ» встановлено, що навчальний заклад за час дії зазначеного договору послугами ДП «Спортивний комплекс «Авангард» не користувався.

Враховуючи викладене, ПЗВО «МЄУ» у матеріалах ліцензійних справ зі спеціальності 073 Менеджмент за першим (бакалаврським), другим (магістерським) рівнями вищої освіти та зі спеціальності 222 Медицина за другим (магістерським) рівнем вищої освіти, ліцензіат подав інформацію про наявність спортивного залу та стадіону (таблиця 5 додатку 4 до Ліцензійних умов), які фактично не використовувались при провадженні освітньої діяльності, що передбачалось укладеним Договором від 12.08.2019 № 2ЄУ/081. Відповідно договір було укладено формально з метою отримання ліцензії, що є недостовірними даними.

З приводу зазначеного твердження суд зазначає, що відповідачем не доведено недостовірність наданих університетом даних, так як по- перше не надано доказів отримання послуг ДП «Спортивний комплекс «Авангард», по- друге вищезазначений договір не було визнано недійсним в судовому порядку.

Крім того, судом встановлено, що Університет повідомляв МОН про припинення дії договору з ДП «Спортивний комплекс «Авангард», що підтверджується листом №25694/0/1-20.

Вищезазначені твердження стосуються також і договору з Київською міською клінічною лікарнею №5.

В описовій частині Акту про виявлення недостовірних даних членами комісії зазначається наступне :«У ліцензійній справі зазначено, що перелік фахових періодичних видань зі спеціальності 222 Медицина налічує 21 фахове періодичне видання, що не підтверджується квитанціями передплати ПАТ «Укрпошта». ПЗВО «МЄУ» підтвердив квитанціями тільки 5 фахових періодичних видань (рік надходження 2019), що є поданням недостовірних відомостей органу ліцензування. 073 Менеджмент.

У ліцензійній справі зазначено, що перелік фахових періодичних видань зі спеціальності 073 Менеджмент налічує 8 фахових періодичних видань, що не підтверджується жодною квитанцією щодо передплати ПАТ «Укрпошта».

Враховуючи вище викладене щодо періодичних видань, то це свідчить про наявність недостовірних даних, які подавались у матеріалах ліцензійних справ ліцензіатом до органу ліцензування у 2019 році.»

Позивачем зазначено, що членами комісії проігноровано Фізичну наявність періодичних видань заявлених на момент ліцензування. Всі фахові періодичні видання, що були в Університеті на момент отримання ліцензій наявні у бібліотеці Університету.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 36 Ліцензійних умов інформаційне забезпечення передбачає наявність вітчизняних та закордонних фахових періодичних видань відповідного або спорідненого спеціальності профілю у бібліотеці закладу освіти.

Конструкція норми пункту 36 Ліцензійних умов не передбачає наявності «квитанцій» або інших розрахункових документів.

Пунктом 17 Ліцензійних умов органу ліцензування забороняється вимагати додаткові документи, які не зазначені у цих Ліцензійних умовах.

Університетом забезпечено наявність відповідних фахових періодичних видань. Обов`язок надання органу ліцензування документів на підставі яких Університет володіє відповідною літературою не передбачений Ліцензійними умовами.

З акту також вбачається,що фінансові документи, що підтверджують введення в дію укладених договорів оренди від 13.06.2019 на обладнання спеціалізованих кабінетів та мультимедійне обладнання відсутні. Комісією виявлені недостовірні дані, які керівництвом ПЗВО «МЄУ» не підтверджено документально. Копії яких подавались закладом до МОН на отримання ліцензії на провадження освітньої діяльності зі спеціальності 073 Менеджмент за першим (бакалаврським) та другим (магістерським) рівнями вищої освіти та спеціальності 222 Медицина за другим (магістерським) рівнем вищої освіти, що зберігаються у матеріалах ліцензійних справ вказаних спеціальностей».

Судом встановлено, що до договорів оренди з ТОВ «ПОЛІМЕД-К» в Університету наявні акти-приймання-передачі майна у користування.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається наявність заборгованості Університету, щ підтверджується актами звірки взаєморозрахунків з ТОВ «ПОЛІМЕД-К».

Суд наголошує, що відповідно до п, 17 Ліцензійних умов органу ліцензування забороняється вимагати додаткові документи, які не зазначені у них Ліцензійних умовах. Фінансова документація не може бути предметом оцінки Відповідача, а Ліцензійні умови не містять обов`язку ліцензіата надавати фінансові документи (окрім випадків надання фінансової звітності (балансу) та документів, підтверджуючих оплату за видачу ліцензій).

Відповідачем у пункті 6. описової частини Акту про порушення зазначається , що на час перевірки приміщення за адресою: м.Київ, вул. Магнітогорська, 1Б, для провадження освітньої діяльності ПЗВО «МЄУ» не використовується (Договір від 27.10.2020 б/н).

З`ясовано, що на сьогодні ПЗВО «МЄУ» здійснюються ремонтні та опоряджувальні роботи, майно закладу освіти за вищевказаною адресою відсутнє і навчальний процес не здійснюється (пояснення додається).

ПЗВО «МЄУ» надав договори про спільне використання спортивних залів, стадіону, спортивного майданчика, актової зали від 18.08.2020 року №3 з Гатнянською загальноосвітньою школою 1-111 ступенів Києво-Святошинського району Київської області та від 18.02.2021 б/н із спеціалізованою школою № 80 Печерського району м.Києва, які укладено з Порушенням вимог нормативно-розпорядчих документів та законодавства, а саме: вимог частини другої статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Рішення від 21.04.2015 №415/1280 Київської міської ради 111 сесії VII скликання «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» та Розпорядження від 29.12.2012 №2383 Київської міської державної адміністрації «Про затвердження Положення про департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

З приводу зазначеного, суд зауважує, що Пункт 46 Ліцензійних умов містить перелік документів, які подаються ліцензіатом в МОН разом із заявою на отримання ліцензії, серед яких (відповідно до підпункту 3) передбачено подання копій документів, що підтверджують майнові права на основні засоби для здійснення навчального процесу на строк не менший необхідного для завершення одного повного циклу освітньої діяльності.

Позивачем наголошувалось, що копії відповідних документів подавались разом із заявою на отримання ліцензій, про що членам комісії мло бути відомо.

Водночас, позивачем надавались пояснення, що перевірка проводилась у період з 22.02.2021 року по 26.02.2021 року - у період змішаного навчання, введеного в Університеті з метою запобігання розповсюдженню серед здобувачів освіти хвороби СОУЮ-19. Також слід звернути увагу, що в Університеті на момент перевірки контингент здобувачів складається виключно з початкових курсів, навчальними планами яких не передбачені практичні та лабораторні заняття, а отже навчання можливе в онлайн форматі.

Крім того, перевірка відбувалась у канікулярний період, у зв`язку із чим, в Університету достатньо площ корпусу на проспекті Академіка Глушкова, 42.

Адміністрацією Університету було прийнято рішення використати час, протягом якого діють обмеження та канікули, для проведення ремонтних та опоряджувальних робіт.

Незрозумілим залишається у зв`язку із чим інформацію про проведення зазначених робіт вказано в описі виявлених порушень.

Відповідачем у пункті 16.1 описової частини Акту про порушення зазначається наступне: «У матеріалах ліцензійної справи у додатку № 3 до Ліцензійних умов зі спеціальності 222 Медицина ПЗВО «МЄУ» задекларував 47 лекційних, аудиторних приміщень, кабінетів, лабораторій. У ході перевірки комісіє було встановлено наявність лише 14 аудиторних приміщень, кабінетів, з них схожих на лабораторії або спеціалізовані кабінети було лише три.».

При цьому, Відповідачем вказується, що Університетом порушено підпункт 1 пункту 2 додатка 4 до Ліцензійних умов.

Судом встановлено, що в чинних Ліцензійних умовах відсутня вимога про необхідність дотримання кількісних та якісних показників матеріально-технічного забезпечення освітньої діяльності на рівні, що був на дату подачі заяви на отримання ліцензії, протягом усього періоду діяльності ліцензіата.

Як було зауважено позивачем, члени комісії не проводили огляд приміщення корпусу по вулиці Магнітогорській, тому не мають змоги зробити повний та об`єктивний висновок про загальну кількість аудиторій, кабінетів, лабораторій.

Таким чином висновки, викладені як порушення по цьому пункту є упередженими.

Відповідачем не враховано той факт, що на момент ліцензування Університет розташовувався в інших приміщеннях, за іншими адресами.

Варто також зазначити, що відповідно до підпункту 1 пункту 2 додатка 4 до Ліцензійних умов: «відомості про кількісні та якісні показники матеріально-технічного забезпечення освітньої діяльності у сфері вищої освіти/післядипломної освіти для осіб з вищою освітою».

Щодо інших тверджень відповідача, то суд зауважує, що членами комісії не враховано надання Університетом договору оренди від 01.02.2021 р. з ТОВ «МІСТО СПОРТУ», який передбачає користування футбольним майданчиком площею 1500 мк.в. та двома роздягальнями площею 50 м.кв.

Також, суд наголошує, що в Україні відсутні затверджені стандарти вищої освіти за спеціальністю 222 «Медицина», у зв`язку із чим відсутні вимоги або перелік кабінетів/лабораторій, які є обов`язковими у відповідних закладах освіти.

Щодо договорів на розміщення клінічних баз то, суд погоджується з думкою позивача, що по-перше члени комісії вкотре вийшли за межі своєї компетенції викладаючи в описовій частині акту висновки щодо правомірності договорів.

По-друге, члени комісії помилково вважають, що клінічні бази мають розташовуватись у закладах охорони здоров`я виключно на підставі договорів оренди. Відповідно Положення про організацію освітнього процесу у закладах охорони здоров`я за участю науково-педагогічних працівників закладів вищої освіти, що здійснюють підготовку здобувачів вищої освіти у сфері охорони здоров`я, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 28 грудня 2020 р. №1337, абз. 2 п. 2 клінічна база - заклад охорони здоров`я незалежно від форми власності і організаційно-правової форми, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, акредитаційний сертифікат і на базі якого відповідно до договору про співпрацю (далі - договір) розміщуються одна або більше клінічних кафедр.

Щодо тверджень відповідача в частині відсутності робочої програми з навчальних дисциплін навчальних планів зі Спеціальності 073 Менеджмент за першим (бакалаврським) та другим (магістерським) рівнями вищої освіти та зі спеціальності 222 Медицина за другим, (магістерським) рівнем», то позивачем наголошено, а відповідачем не заперечується, що робочі програми та навчальні плани Університету з навчальних дисциплін зі спеціальності 073 Менеджмент за першим (бакалаврським) та другим (магістерським) рівнями вищої освіти та зі спеціальності 222 Медицина за другим (магістерським) рівнем наявні та надавались для вивчення членам комісії.

При цьому, суд зауважує, щодо відсутності необхідності надавати оцінку зазначеним програмам, які окрім іншого, розміщені на веб - сайті університету.

Суд зазначає, що оскільки вищевказані порушення станом на момент проведення планової перевірки в період з 22.02.2021 по 26.02.2021 були відсутніми, отже не можуть бути підставою для анулювання ліцензій на провадження діяльності у сфері вищої освіти.

Суд також приймає до уваги, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч. 1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що з вище наведених мотивів та підстав адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 42, ідентифікаційний код юридичної особи 42947833) задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії Міністерства освіти і науки України щодо здійснення планової перевірки у період з 22.02.2021 по 26.02.2021 на підставі наказу Міністерства освіти і науки України №217 від 18.02.2021 "Про планову перевірку Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет";

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України №25-л від 04.03.2021 "Про результати планової перевірки Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 10 Ідентифікаційний код юридичної особи 38621185) на користь Приватного закладу вищої освіти "Міжнародний європейський університет" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 42, ідентифікаційний код юридичної особи 42947833) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа