Справа № 420/17350/21
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/17350/21
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі головуючого судді: Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

при секретарі Гаврильчук Т.П.,

за участю представника апелянта Сакали М.Я.,

представника позивача Дишко Ю.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Одесі, по справі за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИЛА:

21 вересня 2021 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулись до суду з заявою до Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, в якій просили підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ФО-ПП ОСОБА_1 згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 20.09.2021 року.

Заява мотивована тим, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства не допустив посадових осіб ГУ ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки, що є підставою для застосування умовного адміністративного арешту майна.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року заяву Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна - задоволено. Підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту ФО-ПП ОСОБА_1 код р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 , згідно рiшення Головного управління ДПС в Одеській області від 20.09.2021 року. Вказано, що рішення підлягає негайному виконанню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ГУ ДПС в Одеській області відмовити у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано правову оцінку того факту, що апелянтом з 24 січня 2018 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця. З кінця серпня 2021 року по 20 вересня 2021 року апелянт за усною домовленістю із власником приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала продаж овочів та фруктів, які вирощувала на власному огороді. Апелянт вказує, що вона мала намір зареєструватися у якості фізичної особи-підприємця тільки після того, як стане зрозумілим, що продаж власної продукції буде рентабельним, оскільки витрати на оренду приміщення були значними. Апелянтом було прийнято рішення про припинення господарської діяльності, тому станом на дату ухвалення рішення суду першої інстанції, будь-яка діяльність на території магазину за адресою: АДРЕСА_2 - апелянтом не здійснювалася. Продаж алкогольних напоїв апелянтом або іншими особами за дорученням апелянта на території магазину за адресою: АДРЕСА_2 ніколи не здійснювався. Таким чином, на думку апелянта, жодні її дії не підпадають під дію законодавства, яким регулюється виробництво і обіг спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального. Апелянт вказує, що вона не є платником податків у розумінні п. 94.1 ст. 94 ПК України. Магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 не належить апелянту на праві власності. На території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » станом на дату ухвалення рішення суду першої інстанції та станом на дату подання апеляційної скарги, господарська діяльність здійснюється іншими особами. Майно, яке розташовано в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не належить на праві приватної власності апелянта та не перебуває у її користуванні. Будь-яке майно, основні засоби, які належать на праві приватної власності апелянту на території Магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 - відсутні.

В поясненнях на апеляційну скаргу Головне управління ДПС в Одеській області зазначають, що 17.09.2020 о 17 годині 00 хвилин було здійснено вихід за адресою суб`єкта підприємницької діяльності магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: АДРЕСА_2 . Представник суб`єкта ФО-ПП ОСОБА_1 не допустила до проведення перевірки посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області проводити фактичну перевірку. Причина у відмові допуску до проведення фактичної перевірки: «у зв`язку з не попередження завчасно і карантинним розпорядженням.» На вимогу фахівців Головного управління ДПС в Одеській області надати копію паспорта, або інший документ для встановлення особи та складання акту недопуску працівників до проведення фактичної перевірки - ФОП ОСОБА_1 надала виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що дійсно вона є ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). У зв`язку з необхідністю встановити осіб, які відмовили від допуску для проведення фактичної перевірки, а також, для фіксування реалізації алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії та реєстратора розрахункових операцій, фахівцями Головного управління в Одеській області зроблено телефонний виклик у чергову частину « 102». Після виклику поліції ФО-ПП ОСОБА_1 зачинила у магазині співробітників податкової: а саме головного державного ревізора - інспектора Манолову Яну Петрівну та головного державного ревізора - інспектора Шеченко Олену Борисівну, а сама з продавцем ОСОБА_2 (згідно наданого пояснення) пішла з магазину в невідомому напрямку. Перед приїздом поліції невідомий чоловік прийшов до магазину та відчинив. Посадовими особою Головного управління ДПС в Одеській області складено акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки від 17.09.2021 №2812. Вищенаведеним підтверджується факт відношення відповідача до здійснення діяльності у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та її участь у подіях з намагання провести фактичну перевірку. В свою чергу, 20.09.2021 року о 14 годині 30 хвилин в.о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФО-ПП ОСОБА_1 , З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що відповідачем відмовлено в допуску посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки, на думку заявника, наявні всі правові підстави для застосування умовного адміністративного арешту майна ФО-ПП ОСОБА_1 . З посиланням відповідача щодо того, що у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » господарська діяльність здійснюється іншими особами, майно, яке розташовано в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не належить на праві приватної власності та не перебуває у її користуванні Головне управління ДПС в Одеській області не погоджується, оскільки вищенаведеним и фактами підтверджується відношення відповідача до здійснення діяльності в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». З огляду на зазначене, заявник просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом Головного управління ДПС у Одеській області № 6700-П від 16.09.2021 "Про проведення фактичної перевірки магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 " на підставі ст.20. п.п.80.2.2. п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80. п. 52 - підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (iз змінами), наказано провести фактичну перевірку магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 . адреса господарського об`єкту: АДРЕСА_2 з 17.09.2021 року тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2020 по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині обліку, виробництва. зберігання та транспортування пального, спирту етилового., алкогольних напоїв та тютюнових виробів: цільового використання пального, спирту етилового платниками податків: обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рiвномірами-лічильниками: здійснення функцій. визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту. алкогольних напоїв та тютюнових виробів. пального: здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку.

На підставі даного наказу та направлень на перевірку від 16.09.2021 року №12578 вiд 17 вересня 2021 року, №12579 вiд 17 вересня 2021 року відповідно до ст.20, п.п.80.2.2, 80.2.5, п.80.2 ст.80, п. 52 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року No2755-VI (зі змінами тa доповненнями), з метою проведення фактичної перевірки магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань дотримання вимог законодавства B частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рiвномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку за період з 01.01.2020 по дату закінчення фактичної перевірки, за період з 01.01.2020 по дату закінчення фактичної перевірки тривалістю 10 робочих днів:

Головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області Маноловою Я.П.

Головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області Шеченко О.Б.

Представник суб`єкта ФО-ПП ОСОБА_1 не допустила до проведення перевірки посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області проводити фактичну перевірку. Причина у відмові допуску до проведення фактичної перевірки: у зв`язку з не попередження завчасно і розпорядженням..

Тому посадовими особами податкового органу складені акт про відмову від допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки від 17.09.2021 №2812.

20.09.2021 року о 14 год. 30 хв., в.о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області Іван КУПКА, розглянувши звернення та додані до нього матерiали управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області, про застосування адміністративного арешту майна платника податків фізична особа ОСОБА_1 , (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ), на підставі яких були з`ясовані обставини, передбачені п.п.94.2.3, п.п.94.2.5 п.94.2 ст.94 розділу II Податкового України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями): 17.09.2021 року фізична особа ОСОБА_1 , (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) відмовилась від допуску до проведення фактичної перевірки, призначеної на підставі ст.20, п.п.80.2.2, 80.2.5. п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI. керуючись ст.94 розділу II Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) прийняв рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків Головне управління ДПС в Одеській області від 20.09.2021 року яким застосував умовний адміністративний арешт майна платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ), що перебуває за адресою: магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса господарського об`єкту: АДРЕСА_2 .

Приймаючи рішення про задоволення заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, суд першої інстанції виходив з того, що Фізичною особою платником податку ОСОБА_1 порушено вимоги ПК України, відмовлено в допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, а тому дійшов висновку, що заява Головного управління ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків належить до задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 16.1.9, п.п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний: не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.п. 20.1.4, 20.1.13 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

94.2.1. платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

94.2.2. фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

94.2.3. платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

94.2.4. відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

94.2.5. відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

94.2.6. платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

94.2.7. платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

94.2.8. платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Згідно з п. 94.3 ст. 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Відповідно до п. 94.6 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається:

94.6.1. платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна;

94.6.2. іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Згідно з п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Згідно з п. 94.11 ст. 94 ПК України рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

У всіх випадках, коли контролюючий орган вищого рівня або суд скасовує рішення про арешт майна, контролюючий орган вищого рівня проводить службове розслідування щодо мотивів прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про арешт майна та приймає рішення про притягнення винних до відповідальності відповідно до закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що додані до заяви копії наказу від Головного управління ДПС у Одеській області № 6700-П від 16.09.2021, направлення на перевірку від 16.09.2021 року №12578 вiд 17 вересня 2021 року, №12579 вiд 17 вересня 2021 року відповідають вимогам пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо їх змісту і оформлення.

При цьому, факт пред`явлення 20.09.2021 представнику ФО-ПП ОСОБА_1 направлень на перевірку, а також службових посвідчень посадових осіб контролюючого органу встановлено судом та не заперечується відповідачем ФО-ПП ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів вважає відсутніми передбачені абзацом 5 пункту 81.1 статті 81 ПК України підстави для недопуску ФО-ПП ОСОБА_1 посадових осіб ГУ ДПС у Одеській області до проведення фактичної перевірки.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ОСОБА_1 як наслідок відмови у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Що стосується доводів апелянтів про те, що у приміщенні магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на даний момент господарська діяльність здiйснюється iншими особами, майно, яке розташовано в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 не належить на праві приватної власностi та не перебуває у її користуванні колегія не приймає до уваги, оскільки наведеними вище доказами підтверджується факт відношення апелянта до здійснення діяльності у зазначеному магазині та її участь у подіях з намагання провести фактичну перевірку. Наявність майна інших осіб в приміщенні магазину не перешкоджає суду вирішити питання по суті, оскільки суд приймає рішення виключно стосовно майна та майнових прав відповідача ФО-ПП ОСОБА_1 та його дія не розповсюджується на права інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Статею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 283, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик