Справа № 335/9818/21
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9818/21 2-а/335/190/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю секретаря судового засідання Лиса Ю.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що постановою інспектора 1 роти 3 батальону УПП в Запорізькій області ДПП молодшого лейтенанта поліції Тимошенка О.О. серії ЕОА №4705100 від 30.08.2021 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем AUDI Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив швидкість у населеному пункті на 27 км/год. Вимірювання проводилось приладом Trucam II LTI 20/20 ТС008457 на Прибережній магістралі по вул. Запорізькій 1В, однак позивача зупинили по вул. Немировича-Данченка, 73, через п`ять кілометрів від місця, де нібито скоєно правопорушення.

Позивач зазначає, що інспектор повідомив йому про порушення ним швидкісного режиму у місті та показав відео з приладу Trucam, де дійсно ОСОБА_1 впізнав свій автомобіль, проте на відео не було видно, хто за кермом та де здійснена зйомка. На питання позивача, чому його зупинили не на місці правопорушення, інспектор відповіді не надав.

31.08.2021 року ОСОБА_1 подав скаргу до Управління патрульної поліції з вимогою про скасування постанови ЕАО №4705100.

09.09.2021 року ОСОБА_1 отримав відповідь, із якої зробив висновок, що його скаргу по суті не розглянуто.

Таким чином, позивач вважає постанову незаконною та винесеною із грубим порушенням законодавства України, просить її скасувати.

14.09.2021 року ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків.

27.09.2021 року ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та уточнений адміністративний позов.

28.09.2021 року ухвалою судді Лихобабенку Д.В. поновлено строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху; позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 07.10.2021 року на 14-00 год., надано учасникам справи строк для подання відзиву та роз`яснено наслідки їх неподання.

13.10.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника УПП у Запорізькій області ДПП Малія О.М., у якому він просив у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування відзиву зазначено, що УПП в Запорізькій області ДПП із позовом ОСОБА_1 не погоджується, вважає його безпідставним, та таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Зазначає, що поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейський встановив особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`яснені його права.

Так, 30.08.2021 року під час несення служби в м. Запоріжжі інспектором УПП в Запорізькій області ДПП Тимошенко О.О. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM II LTI 20/20 ТС №00457 було виявлено порушення ПДД України, а саме: водій транспортного засобу AUDI Q5 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, та не надав на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

Зазначає, що у зв`язку із тим, що позивачем були вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, на останнього було накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, та винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також, до відзиву було долучено відеозапис із боді-камер поліцейських.

Крім того, у прохальній частині відзиву на позовну заяву представник відповідача просив проводити розгляд справи без участі представника Управління патрульної поліції ДПП.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву підтримав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Як встановлено судом, постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАО №4705100 від 30.08.2021 року, яка винесена інспектором УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Тимошенко О.О., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 30.08.2021 року о 12 год. 42 хв., у м. Запоріжжя, на вул. Немировича-Данченка, буд. 73, він, керуючи транспортним засобом зі швидкістю 76 км/год, перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год, та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4.а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 2.1.ґ. Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (ч.ч. 1, 2 і 4 ст. 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ст. 126 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п. 2 розділу III зазначеної інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У той же час, ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Стаття 283 КУпАП зобов`язує співробітника поліції спочатку розглянути адміністративну справу (вивчити докази, свідчення свідків, розглянути пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката) і тільки після цього винести постанову.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу передбачений ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені органами доходів і зборів відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

З аналізу норм статей 251, 252, 280 КУпАП вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 1 ст. 126 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у справі не оспорює факт відмови у пред`явленні посвідчення водія відповідної категорії. Між тим, його позов обґрунтовано відсутністю законних підстав для зупинки транспортного засобу, під керуванням позивача, та відповідно, для перевірки у нього зазначеного документу.

Такі твердження позивача знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, з оглянутого судом відеозапису, який долучено до відзиву на позовну заяву, встановлено, що поліцейським було зупинено транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 без визначених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» підстав.

Під час зупинки транспортного засобу та розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейськими не було надано обґрунтованої відповіді щодо причин зупинки транспортного засобу позивача.

Відповідачем не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності підстав зупинки транспортного засобу позивача та відповідно правомірності вимагати для перевірки посвідчення водія.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, вимога посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб не є обґрунтованою.

Відповідного висновку дійшла також і колегія суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 74 КАС України передбачено, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на викладені обставини, враховуючи, що отримання доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, відбулося з порушенням встановленого порядку, без законних підстав, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивачем було порушено вимоги ПДР, що в подальшому стало підставою для перевірки документів позивача та притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 7379, 134, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4705100 від 30.08.2021 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Тимошенко Олексієм Олександровичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Макаров