Справа № 140/3803/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 140/3803/21 пров. № А/857/16555/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебель в дом» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Лозовський О.А.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мебель в дом» звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України, в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1977105/43428964, № 1977103/43428964, № 1977104/43428964 про відмову в реєстрації податкових накладних № 36, № 37, № 38 від 28 серпня 2020 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 36, № 37, № 38 від 28 серпня 2020 року датою їх подання 15 вересня 2020 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ним було подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні № 36, № 37, № 38 від 28 серпня 2020 року, однак їхня реєстрація була зупинена ГУ ДПС у Волинській області з тих підстав, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою усунення причин зупинення реєстрації податкових накладних, було надіслало пояснення та підтверджуючі документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по вищезазначених податкових накладних. Однак, пояснення не були прийняті до уваги та 29 вересня 2020 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових ГУ ДПС у Волинській області були прийняті рішення № 1977105/43428964, № 1977103/43428964, № 1977104/43428964 про відмову в реєстрації податкових накладних № 36, № 37, № 38 від 28 серпня 2020 року у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, а саме, товарно-транспортна накладна оформлена неналежним чином (у графі «Пункт розвантаження» - не вказано адресу). Дані рішення були оскаржені позивачем до ДПС України. Однак, 20 жовтня 2020 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових ДПС України за результатами розгляду скарги були прийняті рішення № 56961/43428964/2, № 56967/43428964/2, № 56968/43428964/2 про залишення скарг без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Підстава: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. Вважає, що рішення Комісії від 29 вересня 2020 року № 1977105/43428964, № 1977103/43428964, № 1977104/43428964 є протиправними, оскільки належної мотивації підстав та причин віднесення товариства «Мебель в дом» до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість квитанції від 15 вересня 2020 року ГУ ДПС у Волинській області не містять, та товариство подало усі документи, якими були оформлені відповідні господарські операції, в тому числі і договори, зовнішньоекономічні контракти, а тому у ДПС України не було правових підстав для відмови у реєстрації податкових накладних від 28 серпня 2020 року № 36, № 37, № 38.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29 вересня 2020 року № 1977105/43428964, № 197103/43428964, № 1977104/43428964. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Мебель в дом» податкові накладні № 36, № 37, № 38 від 28 серпня 2020 року датою їх подання на реєстрацію, 15 вересня 2020 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що платником податків надані усі належні документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних № 36, № 37, № 38 від 28 серпня 2020 року в ЄРПН, що стосується господарських операцій з реалізації товарів ТзОВ «БК Будівельний майданчик» на підставі укладеного договору поставки № ДП-20072020 від 20 липня 2020 року, ці первинні документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту та відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарські операції. Також, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, необхідно зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що товарно-транспортна накладна оформлена неналежним чином, а саме не вказано пункт розвантаження. Також, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні є передчасним, так як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання повторно розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних.

18 жовтня 2021 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Волинській області про залишення позову без розгляду, яке мотивоване тим, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення з адміністративним позовом після використання досудового порядку вирішення спору.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що твердження відповідачів про надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, а саме, що товарно-транспортні накладні оформлені неналежним чином у графі «Пункт розвантаження» - не вказано адресу, то такі є безпідставними, оскільки у жодній з квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних не було вказано про неналежне оформлення товарно-транспортних накладних. Повноваження суб`єктів владних повноважень не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обгрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи(в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ТзОВ «Мебель в дом» зареєстроване як юридична особа 16 вересня 2016 року, види діяльності товариства (згідно Кодів КВЕД): 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям (основний); 31.01 Виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі; 31.02 Виробництво кухонних меблів; 31.09 Виробництво інших меблів; 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами; 46.65 Оптова торгівля офісними меблями; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 53.20 Інша поштова та кур`єрська діяльність; 73.11 Рекламні агентства.

26 травня 2020 року між Meblolux Baryga Spolka Jawna Польща, в подальшому «Продавець», в особі директора Йоланти Бариги і ТзОВ «Мебель в дом», в особі директора Лучицького О.М. в подальшому «Покупець» укладено контракт на поставку товару № 26052020, згідно якого продавець зобов`язується поставити товар, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цьому контракті. Товар, що поставляється, має бути поставлений партіями в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в специфікаціях до цього контракту, що є його невід`ємною частиною. Орієнтовна сума контракту становить 5000000,00 польських злотих. Факт поставки товару підтверджується митною декларацією UA204120/2020/068982, випискою з банку, міжнародною товарно-транспортною накладною, фактурою VAT nr FSE-48/20/03, фактурою VAT nr FSE-52/20/03.

06 липня 2020 року між Signal Meble Spolka z Ograniczona Odpowiedziainoscia Sp.K. Польща, в подальшому «Продавець» і ТзОВ «Мебель в дом», в особі директора Лучицького О.М., в подальшому «Покупець» укладено контракт № 06072020, згідно якого продавець зобов`язується поставити товар, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цьому контракті. Товар, що поставляється, має бути поставлений партіями в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в специфікаціях до цього контракту, що є його невід`ємною частиною. Орієнтовна сума контракту становить 800000,00 польських злотих. Факт поставки товару підтверджується митною декларацією UA204120/2020/070752, випискою з банку, міжнародною товарно-транспортною накладною, фактурою VAT F/КЕХ/20/000243

20 липня 2020 року між ТзОВ «Мебель в дом», в особі директора Лучицького О.М., в подальшому «Постачальник» та ТзОВ «БК Будівельний майданчик», надалі «Покупець» укладено договір поставки № ДП-20072020, згідно якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у встановлені строки (строк) покупцеві продукцію (оргтехніку, електронно-торгівельне обладнання, розхідні матеріали, касову стрічку або і іншу продукцію) в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у видатковій накладній, а покупець зобов`язується прийняти цю продукцію та провести її оплату на умовах та в порядку, що визначені договором.

На виконання умов договору від 20 липня 2020 року ТзОВ «Мебель в дом» поставило товари згідно видаткових накладних № 35 від 28 серпня 2020 року на загальну суму 74729,28 грн, № 37 від 28 серпня 2020 року на загальну суму 146004,75 грн, № 36 від 28 серпня 2020 року на загальну суму 100712,48 грн. В свою чергу а ТзОВ «БК Будівельний майданчик» прийняло та провело оплату за товар, про що свідчить виписка по рахунку за 28 серпня 2020 року.

ТзОВ «Мебель в дом» було подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні № 36, № 37, № 38 від 28 серпня 2020 року, однак, з квитанцій від 15 вересня 2020 року слідує, що їх реєстрація була зупинена ГУ ДПС у Волинській області з тих підстав, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою усунення причин зупинення реєстрації податкових накладних, ТзОВ «Мебель в дом» надіслало пояснення та підтверджуючі документи, для підтвердження реальності здійснення операцій по вищезазначених податкових накладних. Так, 27 вересня 2020 року ТзОВ «Мебель в дом» були подані повідомлення: №1 про подання пояснення та копії документів щодо підтвердження реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 36 від 28 серпня 2020 року; № 2 про подання пояснення та копії документів щодо підтвердження реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 37 від 28 серпня 2020 року; № 3 про подання пояснення та копії документів щодо підтвердження реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 38 від 28 серпня 2020 року (а.с.14, 15, 16).

Однак, 29 вересня 2020 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових ГУ ДПС у Волинській області були прийняті рішення № 1977105/43428964, № 1977103/43428964, № 1977104/43428964 про відмову в реєстрації податкових накладних № 36, № 37, № 38 від 28 серпня 2020 року у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, а саме, товарно-транспортна накладна оформлена неналежним чином (у графі «Пункт розвантаження» - не вказано адресу).

12 жовтня 2020 року позивачем були подані скарги на вищезазначені рішення, які рішеннями від 20 жовтня 2020 року були залишені без задоволення.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково не врахував наступного.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені у нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обрахунку його початку, але й природу спірних правовідносин, з приводу захисту прав, свобод та інтересів у яких особа звертається до суду.

Так, зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної розкривається у статті 201 ПК України, відповідно до якої на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Підпунктом 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України надано визначення поняттю податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Правила формування податкового кредиту визначені статтею 198 ПК України. Зокрема, відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Таким чином, право на формування податкового кредиту прямо залежить від факту реєстрації податкової накладної, а відтак, і на визначення податкових зобов`язань, що підлягають сплаті у звітному періоді.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Отже, датою виникнення податкових зобов`язань є дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податків зобов`язаний скласти податкову накладну і зареєструвати її в ЄРПН. В подальшому податкові зобов`язання відображаються у податковій декларації за звітний період і підлягають сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації.

Таким чином, у процедурі реєстрації податкових накладних суттєве значення мають наслідки відмови у її реєстрації або реєстрації із порушенням граничних строків. При цьому, у випадку відмови у реєстрації податкової накладної негативні наслідки більшою мірою несе покупець (отримувач) товарів, який, внаслідок відсутності податкової накладної в ЄРПН, позбавлений права на формування податкового кредиту у звітному періоді.

Колегія суддів звертає увагу, що різниця природи рішень контролюючого органу (щодо нарахування грошових зобов`язань або інші рішення) об`єктивно здатна впливати та зумовлювати різницю у підходах щодо встановлення строків звернення до суду про їхнє оскарження.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Статтею 123 КАС України встановлено, що:

1) У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

2) Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

3) Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

4) Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи слідує, що 29 вересня 2020 року комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1977105/43428964, № 197103/43428964, № 1977104/43428964.

Позивач скористався досудовим порядком врегулювання спору та 12 жовтня 2020 року подав скарги до ДПС України на вищезазначені рішення.

За результатами розгляду скарг 20 жовтня 2020 року рішенням комісії ДПС України за результатами розгляду скарг на вищевказані рішення залишено скарги без задоволення, а рішення з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області без змін.

Згідно направленого Головного управління ДПС у Волинській області клопотання рішення комісії ДПС України за результатами розгляду скарги на рішення комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 20 жовтня 2020 року № 56961/43428964/2, № 56967/43428964/2, № 5698/43428964/2, надіслано 20 жовтня 2020 року засобами електронного зв`язку в електронній формі позивачу.

Тобто, позивач повинен був дізнатися про рішення комісії ДПС України від 20 жовтня 2020 року саме 20 жовтня 2020 року.

Позивачем не спростовано факт отримання рішень комісії ДПС України за результатами розгляду скарг на рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області від 29 вересня 2020 року № 1977105/43428964, № 197103/43428964, № 1977104/43428964, які надіслано 20 жовтня 2020 року засобами електронного зв`язку в електронній формі, саме 20 жовтня 2020 року.

Таким чином, оскільки позивач скористався порядком досудового вирішення спору, строк звернення з цим позовом до суду складає три місяці з дати отримання рішень, прийнятих за результатами розгляду скарги позивача на рішення від 29 вересня 2020 року № 1977105/43428964, № 197103/43428964, № 1977104/43428964 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тому, ураховуючи, що рішення за результатами розгляду скарги отримано позивачем 20 жовтня 2020 року засобами електронного зв`язку, а позовну заяву подано до суду 13 квітня 2021 року, колегія суддів зазначає, що позивачем порушено встановлений частиною 4 статті 122 КАС України тримісячний строк звернення до суду з цим позовом.

При цьому, в позовній заяві позивач не просив поновити строк звернення до адміністративного суду та не навів будь-яких поважних причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали йому своєчасно звернутись до суду із даним позовом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі статті 123 КАС України, оскільки позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду і поважних причин такого пропуску ТзОВ «Мебель в дом» не наведено, а судом не встановлено.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 200/1709/20-а.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із частиною 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

У свою чергу, пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України встановлено, що суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, відтак оскаржуване рішення суду, відповідно до вимог статті 319 КАС України, необхідно скасувати з одночасним прийняттям постанови про залишення позову без розгляду з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 3 ч. 1 ст. 315, ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Головного управління ДПС у Волинській області про залишення позову без розгляду задовольнити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі № 140/3803/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебель в дом» залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 23 листопада 2021 року.