Справа № 160/14547/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» до відповідача 1 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, відповідача 2 державного реєстратора прав на нерухоме майно Калініченко Тетяни Володимирівни Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити певні дії, -
20 серпня 2021 року Колективне підприємство «Дніпросантехмонтаж» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача 1 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, відповідача 2 державного реєстратора прав на нерухоме майно Калініченко Тетяну Володимирівну Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 59681427 від 05.08.2021 р. Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області щодо відмови в реєстрації скасування рішення №48602194 від 10.09.2019 р. державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Профатілової Марини Сергіївни щодо реєстрації за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , права володіння та користування Літ.Е-1 - будівлею майстерні та Літ. 1 -(1)-1 прибудови (загальна площа 485.1 кв.м), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області зареєструвати скасування рішення №48602194 від 10.09.2019 р. державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Профатілової Марини Сергіївни щодо реєстрації за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , права володіння та користування Літ.Е-1 - будівлею майстерні та Літ. Е -(1)-1 - прибудови (загальна площа 485.1 кв.м), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також ухвалою від 25.08.2021 залучено до участі у справі в якості другого відповідача - державного реєстратора прав на нерухоме майно Калініченко Тетяну Володимирівну Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.
19.10.2021 року до суду надано письмовий відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній з 16.01.2020), відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Зауважено, що у поданому на державну реєстрацію рішенні Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/4599/20 були відсутні відомості щодо визнання, зміни або припинення речових прав, як це вимагають норми зазначеного вище закону. Крім того, в ухвалі, якою роз`яснено рішення суду, також не зазначено, за ким саме право власності припиняється, змінюється чи визнається. Таким чином, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є законним та обґрунтованим.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2021 р. по справі № 904/4599/20 за позовом КП «Дніпросантехмонтаж» до КП «Криничанське БТІ», ФОП ОСОБА_1 , третя особа ФОН Пазій О.Л. про визнання рішення протиправним та його скасування винесено рішення, яким визнано протиправним та скасовано рішення № 48602194 від 10.09.2019 р. державного реєстратора Комунально го підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Профатілової Марини Сергіївни щодо реєстрації за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , права володіння та користування Літ.Е-1 - будівлею майстерні та Літ. Е- (1)-1 - прибудови (загальна площа 485,1 кв.м), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане рішення набрало законної сили.
В червні 2021 року на виконання цього рішення позивач звернувся до державно го реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозві льних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області щодо реєстрації прав та подав копію Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2021 р. по справі № 904/4599/20.
07.07.2021 року представник позивача подав до Господарського суду Дніпропетров ської області заяву про роз`яснення судового рішення від 18.02.2021 р. по справі №904/4599/20, в якій просив роз`яснити суд, чи містить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2021 р. по цій справі дані про визнання, зміну чи припинення (повернення в первісний стан, припинення права володіння та користування, визначеного спірним рішенням) речових прав відповідача-2 ФОП ОСОБА_1 на нерухоме майно.
22.07.2021 року Господарським судом Дніпропетровської області по справі №904/4599/20 винесено ухвалу, якою роз`яснено рішення від 18.02.2021 р. по цій справі, а саме, що це рішення містить дані про визнання, зміну чи припинення (повернення в первісний стан, припинення права володіння та користування, визначеного спірним рішенням) речових прав відповідача-2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на нерухоме майно.
Позивач отримав від відповідача рішення про відмову у держа вній реєстрації прав та їх обтяжень №59681427 від 05.08.2021 року, в якому було зазначено, що в ух валі Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2021 року по справі №904/4599/20, якою роз`яснювали рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2021 року, не зазначено, за ким саме право власності припиняється, зміню ється чи визнається.
Не погодившись з рішенням відповідача від 05.08.2021 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.2 ст.2 КАС України).
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. № 1952-ІV (далі - Закон № 1952), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 (далі - Порядок № 1127) та Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (далі - Порядок № 1141).
Згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону № 1952 (тут і далі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст.9 Закону № 1952, до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить:
1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ. Зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна;
2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктами 1, 2 частини 3 статті 10 Закону № 1952 визначено, що державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону № 1952 передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Положеннями ч.1 ст.24 Закону № 1952 наведено вичерпний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав, зокрема: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття (ч.2 ст.24 Закону № 1952).
Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена (ч.5 ст.24 Закону № 1952).
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05.12.2019 р. № 340-ІХ, який набрав чинності з 16.01.2020 р., статтю 26 Закону № 1952 викладено у новій редакції.
Так, відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.26 Закону № 1952 (в редакції, чинній з 16.01.2020 р.), відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від ч.2 ст.26 Закону № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:
1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;
2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;
3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.
При цьому з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Таким чином, з 16.01.2020 р., тобто на час звернення позивача до відповідача із відповідною заявою, законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права.
Додатковим підтвердженням наведеного висновку є п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", згідно з яким судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин, у зв`язку із викладенням ст.26 Закону № 1952 у новій редакції згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020 р., наразі чинне законодавство взагалі не передбачає скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а навпаки визначає, що такі відомості не підлягають скасуванню або вилученню.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.06.2020 р. у справі № 922/3130/19.
Законодавцем передбачено, що судове рішення про скасування рішення державного реєстратора має визначати, змінювати чи припиняти речові права, зареєстровані відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Вказана обставина є обов`язковою для внесення у подальшому запису до Державного реєстру прав саме на підставі рішення суду.
Як вбачається з резолютивної частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/4599/20 від 18.02.2021 року та з ухвали Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/4599/20 від 22.07.2021 року, судом не визначено речове право на нерухоме майно за адресою: м. Дніпро, вул. Енергетична,15.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши наявні у справі докази та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Оскільки, в задоволенні позову позивачу відмовлено повністю та за відсутності понесення відповідачем судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» до відповідача 1 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, відповідача 2 державного реєстратора прав на нерухоме майно Калініченко Тетяни Володимирівни Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Розподіл судових витрат у справі не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник