Справа № 240/29534/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 листопада 2021 року м. Житомир справа № 240/29534/21

категорія 113060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника позивача про виклик, допит свідків та клопотання про розгляд у судовому засіданні з викликом сторін адміністративної справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" до Коростенського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" звернулось до суду з позовом до Коростенського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області у якому просить визнати протиправним та скасувати Припис Відповідача №218 від 29.06.21.

Ухвалою суду від 08.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

До суду 22.11.2021 надійшло клопотання представника позивача про виклик та допит свідків та клопотання про розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, розгляд заявленого клопотання за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Щодо клопотання представника позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої четвертою статті 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

За приписами частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно вимог ч. 5 та ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, законодавець передав вирішення питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі на розсуд суду, а останній, відповідно, задовольняє таке клопотання за умови, якщо є необхідність заслухати такі пояснення.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно із частиною другою статті 159 КАС України заявами по суті справи є позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи.

З аналізу наведених норм слідує, що усні пояснення представника сторони у судовому засіданні не мають ознак доказів в адміністративному судочинстві.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі 2Axen v. Germany», рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal»). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Враховуючи, що справа є справою незначної складності, суд уважає, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею у відзиві, не зумовлюють необхідність призначення розгляду справи в судовому засіданні.

Окрім того, зазначаючи про необхідність розгляду справи в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін, представник позивача не зазначає, встановлення яких саме обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень у заявах по суті та вимагає проведення судового засідання.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про розгляд даної справи у судовому засіданні із повідомленням сторін.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про виклик та допит свідка, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина друга статті 72 КАС України).

Нормами частини першої статті 65 КАС України визначено, що як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Відповідно до частини другої вказаної статті свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Учасник справи, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинен зазначити його ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання.

Показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи (частина перша статті 91 КАС України).

Згідно із частинами першою-другої статті 92 КАС України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Частиною першою статті 92 КАС України, передбачено, що заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.

Представник відповідача заявляючи клопотання про виклик свідка вказує, що інспектор Гальчук Катерина Олександрівна Коростенського районного управління головного управління є автором оскаржуваного припису, а тому її необхідно допитати з приводу недостовірних фактів і обставин, викладених одночасно 29.06.2021 у акті перевірки №254 і приписі №218.

Разом з тим, суд зауважує, що в матеріалах справи наявний оскаржуваний припис, у якому зафіксовано виявлені провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Коростенського районного управління ДСНС України в Житомирській області Гальчук Катериною Олександрівною під час перевірки порушення.

Правову оцінку правомірності висновків відповідача щодо порушень, відображених у оскаржуваному приписі буде надано судом на підставі дослідження письмових доказів, наданих сторонами до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про виклик свідка - провідного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Коростенського районного управління ДСНС України в Житомирській області ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні клопотань представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" про виклик свідка та про розгляд у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" до Коростенського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису,- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Лавренчук