Справа № 160/15039/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
30 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосування при обчисленні розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 пункту 7-2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , обчисливши її відповідно до ст. ст.27,28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без застосування пункту 7-2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 27 січня 2021 року з урахуванням проведених виплат.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 27 січня 2021 року.
У жовтні 2014 року позивачу виповнилось 55 років та при наявності загального стажу роботи понад 37 років, вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про призначення пенсії за віком відповідно до п.7-2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До 07 січня 2021 року позивач отримувала власну пенсію за віком, яка була призначена достроково згідно з п.7-2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернулась 27 січня 2021 року із заявою про переведення на інший вид пенсії - пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
На підставі заяви з 27.01.2021 року позивача переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, виплата пенсії у зв`язку з втратою годувальника проводиться з урахуванням незмінної складової зменшення пенсії за достроковий вихід на пенсію (21%).
Відповідно до інформації особистого кабінету пенсіонера ПФУ, розмір призначеної пенсії у зв`язку з втратою годувальника 8509,52 грн.
Щомісячно з 07 січня 2021 року пенсія у зв`язку з втратою годувальника виплачується у зменшеному розмірі та складає 7500,67 грн., сума зменшення застосовується у розмірі 1009,05 грн.
Недоотримана пенсія за період з січня по теперішній час складає: 8072,40 грн.
23 червня 2021 року через веб-портал Пенсійного фонду України в особистому кабінеті пенсіонера позивач подала скаргу щодо не повної виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідач у своєму листі зазначає, що відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону зменшення розміру пенсії застосовується до досягнення віку, передбаченого частиною першою ст.26 цього закону.
Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає, що має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника без зниження її розміру, оскільки у редакції п.7-2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що діє з 01.10.2017, передбачено безпосередньо зменшення розміру пенсії за віком, яке застосовується до досягнення віку передбаченого ч.1 ст.26 Закону України №1058, у зв`язку із чим звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління з 13.10.2014 та отримувала пенсію за віком, обчислену відповідно до статей 27,28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058.
Пунктом 7-2 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи.
У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.
ОСОБА_1 пенсія за віком була призначена достроково, після досягнення нею 55 річного віку та на 42 місяці раніше встановленого пенсійного віку, зі зменшенням її розміру на 21% (на 0,5 % за кожний повний та неповний місяці дострокового виходу на пенсію (42 місяці х 0,5% = 21 %).
27 січня 2021 позивач звернулась до Головного управління з заявою про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до статті 36 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Статтею 37 Закону передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника, зокрема на одного непрацездатного члена сім`ї призначається у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника, обчисленого відповідно до статей 27, 28 Закону №1058.
Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
На підставі заяви від 27.01.2021 та документів, що містяться в пенсійній справі, позивача було переведено з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 , розмір якої було зменшено на відсоток у зв`язку з більш раннім виходом на пенсію за віком відповідно до п.7-2 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону №1058.
Пунктом 7-2 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що зменшення розміру пенсії за віком застосовується до досягнення віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та протягом періоду, який дорівнює кількості повних та неповних місяців дострокового виходу на пенсію після досягнення жінкою віку, передбаченого частиною першої статті 26 цього Закону. Після завершення цього періоду розмір пенсії переглядається без застосування зниження пенсії з дня, наступного за днем завершення цього періоду.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058 - 12.04.2018, період зменшення розміру пенсії (42 місяці) закінчується 12.10.2021. Після закінчення вищезазначеного періоду, пенсія у зв`язку з втратою годувальника буде виплачуватися у повному розмірі.
Зважаючи на викладене, Головне управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяло у межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління з 13.10.2014 та отримувала пенсію за віком, обчислену відповідно до статей 27, 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058, пенсія за віком була призначена достроково, після досягнення нею 55 річного віку та на 42 місяці раніше встановленого пенсійного віку, зі зменшенням її розміру на 21% (на 0,5 % за кожний повний та неповний місяці дострокового виходу на пенсію (42 місяці х 0,5% = 21 %).
ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) зареєстрували шлюб 23 квітня 2010 року, що документально підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , актовий запис №126.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що документально підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , актовий запис №1986.
27 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління з заявою про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі заяви від 27.01.2021 та документів, що містяться в пенсійній справі, позивач була переведена з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 , розмір якої було зменшено на відсоток у зв`язку з більш раннім виходом на пенсію за віком відповідно до п.7-2 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону №1058.
23 червня 2021 року через веб-портал Пенсійного фонду України в особистому кабінеті пенсіонера позивач подала скаргу щодо не повної виплати пенсії у зв`язку із втратою годувальника.
Окрім того, відповідач зазначає, що відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону зменшення розміру пенсії застосовується до досягнення віку, передбаченого частиною першою ст.26 цього закону.
Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає, що має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника без зниження її розміру, оскільки у редакції п.7-2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що діє з 01.10.2017, передбачено безпосередньо зменшення розміру пенсії за віком, яке застосовується до досягнення віку передбаченого ч.1 ст.26 Закону України №1058, у зв`язку із чим звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України №1058-IV.
Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України №1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до ст.5 Закону України №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Приписами ст.8 Закон України №1058-IV передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до статті 36 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Статтею 37 Закону передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника, зокрема на одного непрацездатного члена сім`ї призначається у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника, обчисленого відповідно до статей 27, 28 Закону №1058.
Частина 2 статті 39 Закону №1058-IV визначає коло осіб, які вважаються непрацездатними і мають право на такий вид пенсії. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 39 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
1) трудова книжка померлого годувальника або документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.
2) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);
3) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;
4) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності);
5) свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визначення його безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
6) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
7) документи про місце проживання (реєстрації);
8) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що документально підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , актовий запис №1986.
На підставі заяви від 27.01.2021 та документів, що містяться в пенсійній справі, позивач була переведена з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 , розмір якої було зменшено на відсоток у зв`язку з більш раннім виходом на пенсію за віком відповідно до п.7-2 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону №1058.
Пунктом 7-2 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що зменшення розміру пенсії за віком застосовується до досягнення віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та протягом періоду, який дорівнює кількості повних та неповних місяців дострокового виходу на пенсію після досягнення жінкою віку, передбаченого частиною першої статті 26 цього Закону. Після завершення цього періоду розмір пенсії переглядається без застосування зниження пенсії з дня, наступного за днем завершення цього періоду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Отже, системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника, тобто пенсії, яку отримував на день смерті годувальник - ОСОБА_2 .
Відповідно до наданого відповідачем листа перерахунку пенсії ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_4 ) її пенсія у зв`язку із втратою годувальника складає 50% 8509,52 грн.
Однак, сума пенсійної виплати позивачу фактично з 27.01.2021 - по 12.10.2021 складає 7500,67 грн.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про протиправність дій з боку відповідача та необхідність задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
Щодо судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до вимог ч.1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Керуючись ст. ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосування при обчисленні розміру пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_1 пункту 7-2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_1 , обчисливши її відповідно до ст. ст.27, 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без застосування пункту 7-2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 27 січня 2021 року, з урахуванням проведених виплат.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник