Справа № 344/18955/21
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/327/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

24 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Герлан Н.В.

за участю сторін:

представника позивача - Думенка В.П.

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Приходька В.О.

перекладача Хамазех Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до громадянина Йорданського Хашемітського Королівства ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців, -

В С Т А Н О В И В :

24 листопада 2021 року позивач Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача громадянина ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач нелегально перебуває на території України, не має правових підстав для подальшого перебування в Україні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, вказавши, що він є біженцем.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, пояснив, що відповідач звертався з заявою про звернення за захистом, про що, як йому повідомляв відповідач, має відповідну довідку, представником позивача не надано жодних доказів про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідач має можливість самостійно виготовити документи для посвідчення своєї особи, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Йорданського Хашемітського Королівства.

21 листопада 2021 року в ході реалізації заходів, спрямованих на виявлення іноземних громадян, які ухиляються від виїзду з України після закінчення дозволеного строку перебування на території України, а також іноземців, які ухиляються від виконання рішення про примусове повернення з України, працівниками Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області був виявлений громадянин Йорданського Хашемітського Королівства ОСОБА_1 .

Встановлення особи відповідача здійснено з використанням Єдиної інформаційної аналітичної системи управління міграційними процесами.

З метою з`ясування правового статусу та підстав подальшого перебування на території України проведено перевірку, в ході якої було встановлено, що ОСОБА_1 прибув в Україну у 2012 році з туристичною метою. Паспортний документ, що дає право на перетин державного кордону, у ОСОБА_1 відсутній. Окрім того, було встановлено, що 13 квітня 2018 року Московським РВ у м. Харкові ГУ ДМС в Харківській області було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Йорданського Хашемітського Королівства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до країни походження або третьої країни, яким його зобов`язано покинути територію України в термін до 23 квітня 2018 року.

05 березня 2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

21 листопада 2021 року затримано відповідача, про що складений протокол про адміністративне затримання.

Згідно даних Державної міграційної служби України, відповідач перебуває на території України з 2012 року.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина п`ята статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Частина перша статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 1Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач, посилаючись на наявність документів, які б надавали йому законне право перебувати на території України, не надає жодних належних та допустимих доказів про це.

Судом встановлено, що у відповідача відсутні документи, що посвідчують його особу та документи для перетину державного кордону України, відсутні документи, які дають право законно перебувати на території України, що унеможливлює його ідентифікацію.

Пунктом 1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС, Адміністрації Держприкордонслужби та Служби безпеки України 23.04.2012 №353/271/150, (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 22.01.2018 № 38/77), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 за № 806/21119, визначено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених судом обставин справи, зокрема те, що у відповідача відсутні документи, що посвідчують його особу та документи для перетину державного кордону України, відповідач є нелегальним мігрантом, знаходиться на території України без законних на те підстав, порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, не підпадає під захист статті 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в діях відповідача вбачається категорична відмова повертатись на батьківщину, тому суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1, 9, 26, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 72-77, 241-246, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до громадянина Йорданського Хашемітського Королівства ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців, задовольнити у повному обсязі.

Затримати громадянина Йорданського Хашемітського Королівства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.