Справа № 607/11793/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 607/11793/21 пров. № А/857/18566/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Чепенюк О.В.

час ухвалення рішення 17.09.2021 року,

місце ухвалення рішення м.Тернопіль

дата складання повного тексту рішення 17.09.2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо не внесення змін до Єдиного реєстру боржників щодо виключення з нього відомостей про боржника ОСОБА_1 . Зобов`язано Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до Єдиного реєстру боржників щодо виключення з нього відомостей про боржника ОСОБА_1 , внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 55259050.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Тернопільський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, зокрема пунктом 6 розділу X передбачено, що система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням таких постанов: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону №1404-VIII; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII. Виконавче провадження, згідно якого позивача внесено до реєстру боржників завершене з підстав, за яких система не виключає особу з реєстру боржників. Для такого виключення необхідно завершити виконавче провадження з вище наведених підстав. Для повторного завершення виконавчого провадження з інших підстав його необхідно відновити. Відповідно до частини першої статті 41 Закону №1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Тобто державний виконавець може відновити виконавче провадження лише у разі скасування постанови судом. Така постанова може бути скасована відповідно до статті 74 Закону №1404-VIII начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі її незаконності. Проте на даний час не встановлено факту незаконності відповідної постанови, а тому умов, визначених законом, для її скасування немає. З огляду на це відповідач вважає, що відсутні підстави для виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

На примусовому виконанні у Тернопільському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебував виконавчий документ - постанова інспектора Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції №085879 від 23.08.2016 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 102 грн.

Постановою державного виконавця від 25.09.2018 ВП №55259050 про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий документ Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції №085879 від 23.08.2016 повернуто стягувачу (а.с.5). В постанові державний виконавець зазначив, що у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, а здійсненні заходи державного виконавця щодо виявлення майна боржника виявились безрезультатними. Така постанова прийнята державним виконавцем керуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII.

Також ОСОБА_1 включений до Єдиного реєстру боржників у межах вказаного виконавчого провадження №55259050 про стягнення штрафу у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху (а.с.36-37).

В подальшому постанова Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції №085879 від 23.08.2016 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 102 грн повторно пред`являлася до примусового виконання.

Відповідно до постанови державного виконавця від 22.08.2019 ВП №58246257 про закінчення виконавчого провадження закінчено виконавче провадження з примусового виконання постанови Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції №085879 від 23.08.2016 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 102 грн на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону №1404-VIII. У змісті постанови зазначено, що борг, виконавчий збір та витрати сплачено повністю (а.с.6).

Також судом встановлено, що позивач звертався 26.04.2021 до відповідача з заявою, на яку Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) листом від 05.05.2021 №15894 надана відповідь про те, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , які станом на 05.05.2021 завершені, зокрема ВП №55259050 завершено на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, ВП №58246257 - на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону №1404-VIII.

Також у листі відповідача від 05.05.2021 зазначено, що Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, зокрема пунктом 6 розділу X передбачено, що система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням таких постанов: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону №1404-VIII; про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII.

Наведено положення частини першої статті 41 Закону №1404-VIII про те, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (а.с.7).

Порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу регламентує статі 307 КУпАП, за якою у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні у Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебувала постанова інспектора Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції №085879 від 23.08.2016 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 102 грн.

Такий виконавчий документ був виконаний у примусовому порядку при повторному пред`явленні його до виконання в частині стягнення штрафу у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 102 грн. Відомості про боржника ОСОБА_1 , які містяться в Єдиному реєстрі боржників, внесенні до нього при першому відкритті виконавчого провадження ВП №55259050, тоді виконавчий документ 25.09.2018 повертався стягувачу без виконання. Разом з тим, з огляду на те, що виконавчий документ виконано при повторному пред`явленні його до виконання, то позивач безпідставно не виключений з Єдиного реєстру боржників.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження, тут і надалі в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п. 4, 6 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною п`ятою статті 9 Закону №1404-VIII визначено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII, Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

У цій справі судом встановлено, що ОСОБА_1 включений до Єдиного реєстру боржників у межах виконавчого провадження ВП №55259050 (а.с.36-37).

Вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників визначено частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII. Так, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Згідно з пунктом 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення №2432/5), автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу; Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

За правилами пункту 6 Розділу Х Положення №2432/5, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України Про виконавче провадження; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадження; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII, а також пунктом 6 Розділу Х Положення №2432/5, визначено вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників.

Реалізація іншого механізму наповнення Єдиного реєстру боржників та/або вилучення з нього інформації не передбачена.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що виконавче провадження ВП №55259050 завершене 25.09.2018 шляхом повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII. За такої підстави відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників системою не виключаються. Проте в подальшому по цьому ж виконавчому документі відкрите нове виконавче провадження №58246257, яке у зв`язку з повним погашенням заборгованості боржником було закінчене на підставі вимог пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону №1404-VIII, що відповідно до частини сьомої статті 9 Закону №1404-VIII, а також пункту 6 Розділу Х Положення №2432/5, є підставою для вилучення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,316,317,320,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі № 607/11793/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 24 листопада 2021 року.