Справа № 460/13445/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2021 року м. Рівне №460/13445/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які полягають у відмові в призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 92 відсотків заробітної плати судді з причини не врахування до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду проходження військової служби, половини строку навчання за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І. Франка, періоду роботи на посадах помічника прокурора Рівненського району, старшого помічника прокурора Рівненського району, заступника прокурора Рівненського району;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби (з 10.11.1975 по 30.11.1978), половину строку навчання за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І. Франка, період роботи в прокуратурі Рівненського району на посадах помічника прокурора Рівненського району, старшого помічника прокурора Рівненського району, заступника прокурора Рівненського району ( з 25.10.1985 по 19.05.1997) та здійснити призначення (перерахунок) і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 92 відсотків суддівської винагороди, як судді, який на час виходу у відставку мав стаж роботи, який зараховується до стажу роботи судді - 41 рік 3 місяці 5 днів, починаючи з 14.07.2021 - часу звернення до Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області із заявою про призначення грошового утримання, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що безпідставне неврахування у стаж періодів проходження військової служби, половини строку навчання за денною формою навчання у Львівському ордені Леніна державному університеті ім. І. Франка, роботи в прокуратурі Рівненського району на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора та заступника прокурора спричинило незаконне заниження відповідачем розміру його щомісячного грошового утримання, як судді у відставці, з 92 відсотків до 58 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Ухвалою суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами прощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

15.11.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що з 14.07.2021 позивачу призначено щомісячне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у розмірі 58% суддівської винагороди. Відповідно до ч.3 ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" підстави для врахування періоду проходження строкової служби з 10.11.1975 по 30.11.1978 (3 роки 21 день), половини строку навчання на денній формі у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І. Франка з 01.09.1979 по 25.06.1984 (становить 2 роки 4 місяці 28 днів), періоду роботи в прокуратурі Рівненської області на посадах помічника прокурора Рівненського району, старшого помічника прокурора Рівненського району, заступника прокурора Рівненського району з 25.10.1985 по 19.05.1997 до стажу роботи на посаді судді, з урахуванням тривалості якого визначається відсоток, на який додатково збільшується розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відсутні. Враховуючи викладене, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с.26-29).

Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 в період з 25.08.1979 по 17.08.1984 проходив навчання за деною формою у Львівському державному університеті.

25.10.1985 призначений на посаду помічника прокурора Рівненського району (наказ № 251 від 25.10.1985); 25.12.1985 призначений на посаду старшого помічника прокурора Рівненського району (наказ № 288 від 25.12.1985); 13.02.1997 в порядку переводу призначений на посаду заступника прокурора Рівненського району (наказ № 11 від 13.02.1992). 19.05.1997 звільнений від займаної посади по переводу на роботу в Управління юстиції у Рівненській області в зв`язку з призначенням суддею Рівненського районного суду (наказ № 166 від 19.05.1997).

Указом Президента України "Про призначення суддів" від 18.04.1997 №342/97 ОСОБА_1 призначений строком на п`ять років суддею Рівненського районного суду Рівненської області.

Наказом Рівненського обласного управління юстиції № 33-к від 12.05.1997 з 20.05.1997 призначений суддею Рівненського районного суду.

Постановою Верховної Ради України "Про обрання суддів" від 07.02.2002 №3060-IІІ ОСОБА_1 обраний на посаду судді апеляційного суду Рівненської області безстроково.

Указом Президента України "Про переведення суддів" від 28.09.2018 №297/2018 ОСОБА_1 переведений на роботу на посаді судді Рівненського апеляційного суду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 08.07.2021 №1510/0/15-21 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Рівненського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.16).

Наказом голови Рівненського апеляційного суду від 12.07.2021 № 5 позивач відрахований зі штату Рівненського апеляційного суду з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Вказані обставини підтверджуються записами № 12 23 в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (а.с.9-14).

27.08.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою, в якій просив призначити (визначити) щомісячне грошове утримання судді у відставці у розмірі 94 відсотки заробітної плати судді, починаючи з 13.07.2021, а також провести нарахування та виплатити недосплачені суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 13.07.2021 (а.с.17).

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 10.09.2021 №9102-9161/Ш-02/8-1700/21 повідомило позивачу, що підстави для перерахунку пенсії відсутні (а.с.18).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Так, організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Статтею 142 Закону №1402-VIII регламентовані питання отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до ч.1 ст.137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Абзацом 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

У ході розгляду справи судом встановлено, що Указом Президента України від 18.04.1997 №342/97 ОСОБА_1 призначений строком на п`ять років суддею Рівненського районного суду Рівненської області.

Відтак, для визначення стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню положення Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-ХІІ (далі Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону №2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

За суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту, як і до виходу у відставку (ч.1 ст.43 Закону №2862-ХІІ).

Згідно з ч.4 ст.43 Закону №2862-ХІ судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Судом встановлено, що у період з 25.10.1985 по 19.05.1997 позивач працював в прокуратурі Рівненської області на посадах: помічника прокурора Рівненського району, старшого помічника прокурора Рівненського району, заступника прокурора Рівненського району. Вказані обставини підтверджуються записами № 8 - 11 в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с.9-14).

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Рівненським апеляційним судом 12.07.2021 за №654/2021, стаж роботи судді ОСОБА_1 становить 41 рік 3 місяці 5 днів (а.с.15).

Враховуючи викладене та оскільки стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить більше ніж 10 років, то до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується також стаж роботи на посадах помічника прокурора Рівненського району, старшого помічника прокурора Рівненського району, заступника прокурора Рівненського району (з 25.10.1985 по 19.05.1997).

Таким чином, відповідач при обчисленні довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 повинен був враховувати до стажу позивача вказані періоди його роботи в органах прокуратури.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.1 ст.25 Конституційного Договору від 08.06.1995 №1к/95-ВР між Верховною Радою України та Президентом України про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення (зазначений Договір був чинний на момент видання Президентом України указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів та втратив чинність із набранням чинності Конституції України 28 червня 1996 року).

Пунктом 1 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України встановлено, що закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Пунктом 1 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" від 10.07.1995 №584/95 було встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

У той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 № 545, яка набрала чинності з 01.03.2008, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" шляхом доповнення її пункту 3-1 новим абзацом такого змісту: " До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби".

Судом встановлено та сторонами не заперечувалося, що у період з 10.11.1975 по 30.11.1978 позивач проходив військову службу в Збройних Силах України, а у період з 25.08.1979 по 17.08.1984 навчався на денному відділенні Львівського ордена Леніна державного університету ім. І.Франка.

Отже, за встановлених під час розгляду даної справи обставин та нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на зарахування до стажу його роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби з 10.11.1975 по 30.11.1978 та половини строку навчання в університеті .

Таким чином, дії відповідача щодо не врахування до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 періоду проходження військової служби, половини строку навчання за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І.Франка, періоду роботи на посадах помічника прокурора Рівненського району, старшого помічника прокурора Рівненського району, заступника прокурора Рівненського району є протиправними.

Висновки аналогічного характеру викладені в постановах Верховного Суду від 30.05.2019 у справі №592/2569/17, від 30.08.2019 у справі №750/1280/17, від 12.07.2019 у справі №404/5988/17, 26.03.2019 у справі №720/454/17, які в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом при прийняті даного рішення.

Згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданим Рівненським апеляційним судом 12.07.2021 за №654/2021, стаж судді ОСОБА_1 становить 41 рік 3 місяці 5 днів (а.с.15).

З огляду на викладене, загальний стаж позивача для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці в розумінні Закону №1402-VIII складає 41 рік 3 місяці 5 днів.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із його стажу 41 рік 3 місяці 5 днів, становить 92%, з яких: 50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 42% - збільшення за кожен рік на посаді судді понад 20 років (з розрахунку: 21 рік роботи на посаді судді х 2 %).

Відповідно до ч. 1, 2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поряд з цим, суд вважає за можливе зазначити, що щомісячне грошове утримання судді у відставці, як гарантована щомісячна грошова виплата та вид соціального забезпечення, є джерелом існування, доходом та власністю судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2014 у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви №68385/10 та №71378/10) зазначено, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (п.52).

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом (п.77).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У сукупності викладених обставин та з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів позивача суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби (з 10.11.1975 по 30.11.1978), половину строку навчання за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І. Франка, період роботи в прокуратурі Рівненського району на посадах помічника прокурора Рівненського району, старшого помічника прокурора Рівненського району, заступника прокурора Рівненського району (з 25.10.1985 по 19.05.1997) та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 92 відсотків суддівської винагороди, як судді, який на час виходу у відставку мав стаж роботи, який зараховується до стажу роботи судді - 41 рік 3 місяці 5 днів, починаючи з 14.07.2021 - часу звернення до Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області із заявою про призначення грошового утримання, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 908,00 грн. Оригінал квитанції про сплату судового збору №0.49.1 від 28.09.2021 знаходиться в матеріалах справи (а.с.5).

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не врахування ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду проходження військової служби (10.11.1975 по 30.11.1978), половини строку навчання за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І. Франка, періоду роботи на посадах помічника прокурора Рівненського району, старшого помічника прокурора Рівненського району, заступника прокурора Рівненського району (з 25.10.1985 по 19.05.1997).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби (з 10.11.1975 по 30.11.1978), половину строку навчання за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І. Франка, період роботи в прокуратурі Рівненського району на посадах помічника прокурора Рівненського району, старшого помічника прокурора Рівненського району, заступника прокурора Рівненського району (з 25.10.1985 по 19.05.1997).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 з 14.07.2021 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 92 відсотків суддівської винагороди, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ідентифікаційний код 21084076).

Повний текст рішення складений 24 листопада 2021 року

Суддя Н.О. Дорошенко