Справа № 640/18777/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Романович І.І., за участі представника позивача Махині М.В., представника відповідача Кузьмінкової М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГА ТЕКНОЛОДЖІ ГРУП» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГА ТЕКНОЛОДЖІ ГРУП» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.06.2019 № 0106, № 0106.

Позовні вимоги обґрунтовано безпідставністю висновків податкового органу, викладених в акті перевірки, оскільки реальність господарських операцій позивача з контрагентами позивача підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Рішенням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував рішення безпідставністю висновків контролюючого органу про відсутність факту реальності господарських операцій позивача з контрагентами - ТОВ «СУЧАСНІ АЙТІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «МАГНІТ ГРУП», ТОВ «ЕЛІТ ГРУП», ТОВ «БІГ ПРОМ ТРЕЙД», ТОВ «МОНОЛІТ ІНВЕСТ ЛТД», ТОВ «ТРЕЙД СОЛЮШЕНС», ТОВ «НОМАН КАПІТАЛ» ТОВ «ІСТВУД ГРУП», ТОВ «ПАЛЬМІР ГРУП», оскільки первинні документи, складені позивачем з його контрагентами у ході господарських операцій, відповідають вимогам чинного законодавства. А також безпідставністю посилань відповідача на порушення кримінальних справ щодо контрагентів ТОВ «МЕГА ТЕКНОЛОДЖІ ГРУП» за відсутності відповідного вироку суду в кримінальній справі, який набрав законної сили та є обов`язковим для адміністративного суду. Окрім того, суд першої інстанції відзначив, що предметом податкової перевірки вже були фінансово-господарські відносини з ТОВ «ІСТВУД ГРУП» за лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року та травень 2016 року та з ТОВ «ПАЛЬМІР-ГРУП» (попереднє найменування - ТОВ «ІН-ГВАР») за червень 2016 року.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування судом обставин справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що перевіркою встановлено документування операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності, внаслідок чого підприємством безпідставно не було включено до складу інших доходів безоплатно отримані товари та послуги, у зв`язку чим занижено показники рядку 2240 Звіту про фінансові результати «Інші доходи» та занижено показники рядку 1 Декларацій «Доходи від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) на загальну суму 3 648 900 грн. Первинні документи, надані до перевірки ТОВ «МЕГА ТЕКНОЛОДЖІ ГРУП», не мають юридичної сили первинних документів та не можуть бути підставою для відображення господарських операцій у податковому та бухгалтерському обліку.

Окрім того досудовим розслідування у кримінальних справах встановлено, що контрагенти позивача - ТОВ «МАГНІТ-ГРУП» та ТОВ «ФОЛК ДІСТРІБЮШЕН» (попередня назва ТОВ «ЕЛІТ ГРУПП») є підприємствами транзитно-конвертаційної групи створеними з метою надання послуг з мінімізації податкових зобов`язань; ТОВ «БІГ ПРОМ ТРЕЙД» створено невстановленими особами; ТОВ «ТРЕЙД СОЛЮШЕНС» надавало можливість ухилитися від сплати податку в особливо великих розмірах».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник позивача заперечував проти її задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлень від 19.04.2019 №537/26-15-14-01-06, №538/26-15-14-01-06 №989/26-15-14-06-03, №931/26-15-14-03-05, №955/26-15-42-08, №3878/26-15-14-09-01, від 25.04.2019 № 179/26-15-16-01, виданих Головним управлінням ДФС у м. Києві, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «МЕГА ТЕКНОЛОДЖІ ГРУП» з питань дотримання вимог податкового законодавства під за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018.

За результатами проведення перевірки контролюючим органом складено акт від 27.05.2019 № 311/26-15-14-01- 06/32382708, яким встановлено наступні порушення:

1) п. 44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст.134, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст.134, Податкового кодексу України, п.3П(С)БО №1, п.5 П(С)БО № 15, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року№88, п. 3 Розділу III Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року №73, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 656 802 грн за 2016 рік

2) п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 за N 159/28289 (із змінами і доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 414 876 грн, в т.ч. за квітень 2016 року - 44 460 грн, травень 2016 року - 57 580 грн, червень 2016 року - 159 244 грн, листопад 2016 року - 137 235 грн, січень 2017 року - 16 357 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 24.06.2019:

№ 0106, яким визначено податкове зобов`язання на загальну суму 821 003,00 грн, в т.ч. за платежем з податку на прибуток приватних підприємств - на суму 656 802,00 грн та штрафними санкціями на суму 164 201,00 грн;

№ 0106, яким визначено податкове зобов`язання на загальну суму 469 254,00 грн., в т.ч. за платежем з податку на додану вартість на суму 312 836,00 грн та штрафними санкціями на суму 156 418,00 грн.

За результатами оскарження позивачем названих податкових повідомлень-рішень, рішенням Державної фіскальної служби України від 28.08.2019 №41553/6/99-99- 11-04-01-25 їх залишено без змін.

Судом першої інстанції також було встановлено, що реальність господарських операцій позивача з наступними контрагентами підтверджується первинними документами податкового обліку, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов`язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України:

1) ТОВ «СУЧАСНІ АЙТІ ТЕХНОЛОГІЇ» з поставки 20 найменувань обладнання та програмного забезпечення обладнання на підставі договору №ID0417-04P від 18.04.2017;

ТОВ «МАГНІТ ГРУП» з виконання робіт на підставі договору підряду №210616 від 21.06.2016 по налаштуванню та оновленню програмного забезпечення контролеру Rucus Zone Director 3000 (901-3050-EU00) licensed for up to 50 ZoneFlex Acess points в рамках виконання договору з ТОВ «Таврія-В» №130416 від 11.05.2016; з виконання робіт на підставі договору підряду №060716 від 06.07.2016 по модифікації обладнання Juniper АР (WLA532-WW) with dual radios 802/1 la/b/g/п/ 3*3 MiMO(3SS), single 1000Base-T 802.3afPoE Ethernet port.6 internal antennas у кількості 14 шт. в рамках виконання договору з ТОВ «Таврія-В» №130416 від 11.05.2016; з виконання робіт по розробці та поставці модифікованого модулю обробки та консолідації даних руху грошових коштів в рамках виконання робіт з розробки спеціалізованої СУБД для обліку поставок продукції та розрахунків за неї на підставі договору підряду №27951 від 01.07.2016; з виконання робіт на підставі договору підряду №11072016 від 11.07.2016 по модифікації обладнання сервер HP DL580 Gen9 СТО Svr у кількості 4 шт., комутаторів HP1820-24G Switch у кількості 4 шт. в рамках виконання договору з ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» за замовленням покупця №22726 від 07.06.2016;

2) ТОВ «ЕЛІТ ГРУП» з виконання робіт на підставі договору підряду №ЕГ020616 від 02.06.2016 по модифікації обладнання точка доступу Ruckus ZoneFlex Т300, omni, outdoor access point, 802.11 ас 2*2:2 internal BeamFlex+, dual band concurrent, one Ethernet port, PoE input у кількості 32 шт. в рамках виконання договору з ТОВ «Таврія-В» №130416 від 11.05.2016; з виконання робіт на підставі договору підряду №ЕГ090616 від 09.06.2016 по модифікації обладнання точка доступу Ruckus ZoneFlex 802.1 In outdoor wireless Access Point, у кількості 31шт. в рамках виконання договору з ТОВ «Таврія-В» №130416 від 11.05.2016;

3) ТОВ «БІГ ПРОМ ТРЕЙД» з виконання робіт на підставі договору підряду №310516 від 31.05.2016 по модифікації обладнання комутаційний пристрій juniper ЕХ2200, (ЕХ2200- 48P-4G) 48 port 10/100/1000 BaseT (48-ports PoE+) with 4 SFP uplink ports у кількості 4 шт. в рамках виконання договору з ТОВ «Таврія-В» №150316 від 16.03.2016; з виконання робіт на підставі договору підряду №27959 від 01.09.2016 по поставці в обумовлені строки модифікованого модулю «Договори та Суб`єкти» з урахуванням внесення кодів суб`єктів ринку;

4) ТОВ «МОНОЛІТ ІНВЕСТ» з виконання робіт на підставі договору підряду №МІ140416 від 14.04.2016 по активації ліцензії на невиключне право використання програмного забезпечення виробництва «Check Point Software Technologies Ltd.» в рамках виконання договору з ТОВ «Таврія-В» №080216 від 21.03.2016;

5) ТОВ «ТРЕЙД СОЛЮШЕНС» з виконання робіт на підставі договору підряду №27969 від 01.11.2016 по поставці в обумовлені строки модифікованого модулю експорту протоколів;

6) ТОВ «НОМАН КАПІТАЛ» з виконання робіт на підставі договору підряду №27955 від 10.08.2016 по поставці в обумовлені строки модифікованого модулю обробки та консолідації даних виконання боргових зобов`язань;

7) ТОВ «ІСТВУД-ГРУП» з виконання робіт на підставі договору підряду №ІГ010216 від 01.02.2016 по конфігуруванню апаратно-програмних комплексів для робочих місць мережі обробки даних в рамках виконання договору з ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», №27/4003-15 від 07.12.2015; з виконання робіт на підставі договору підряду №27931 від 01.02.2016 по поставці в обумовлені строки модифікованого модулю формування звітів по стану боргових зобов`язань та реструктуризації; з виконання робіт на підставі договору підряду №ІГ040415 від 04.04.2016 по модернізації комутаційної плати Mic-3D-10XGE-SFPP МІС with lOxlOGE SFP+interface в рамках виконання замовлення «Науково-виробниче об`єднання РОМСАТ», рахунок-фактура №15686 від 18.04.2016; з виконання робіт на підставі договору підряду №ІГ120416 від 12.04.2016 по активації ліцензій на невиключне право використання програмного забезпечення виробництва «Check Point Software Technologies Ltd.» в рамках виконання договору з ТОВ «ТАВРІЯ-В» №080216 від 21.03.2016 в тій частині, що стосується активації ліцензій функціонала інформаційної безпеки та сервісу технічної підтримки, плануванню, впровадженню, інтеграції та тестуванню захисного функціоналу, тестуванню роботи сервісу безпеки, контролю коректності функціонування системи безпеки, модифікації сигнатур для системи попередження вторгнення; з виконання робіт на підставі договору підряду №ІГ200416 від 20.04.2016 по активації ліцензій на невиключне право використання програмного забезпечення виробництва «Check Point Software Technologies Ltd.» в рамках виконання договору з ТОВ «ТАВРІЯ-В» №080216 від 21.03.2016 в тій частині, що стосується технічної підтримки строком на 3 місяці з використання програмного продукту Check Point Collaborative Enterprise, Check Point Anti-Virus and Anti-Malware Blade for high-end appliances and pre-defined systems, Check Point Anti-Virus and Anti-Malware Blade for high-end appliances and pre-defined systems for High Availability, Check Point Anti-Virus and Anti- Malware Blade for low-end appliances and pre-defined systems, Check Point Anti-Virus and Anti- Malware Blade for low-end appliances and pre-defined systems for High Availability; з виконання робіт на підставі договору підряду №ІГ100516 від 10.05.2016 по модернізації обладнання Мережева плата Juniper MPC-3D-8x2XGE-SFPP в рамках замовлення «Науково-виробниче об`єднання РОМСАТ», рахунок-фактура №15786 від 10.05.2016;

8) ТОВ «ПАЛЬМІР-ГРУП» з виконання робіт на підставі договору підряду №27947 від 01.06.2016 з розробки та поставки модифікованого модулю формування звітів в рамках виконання робіт з розробки спеціалізованої СУБД для обліку поставок продукції та розрахунків за неї; з виконання робіт на підставі договору підряду №090616 від 09.06.2016 по налаштуванню та оновленню програмного забезпечання контролеру Rucus ZoneDirector 3000, licensed for up to 25 ZoneFlex Acess Points (901-3025-EU00) в рамках виконання договору з ТОВ «ТАВРІЯ-В» №130416 від 11.05.2016.

При укладенні договорів сторонами було досягнуто усіх істотних умов, вони спрямовані на реальне настання правових наслідків, відповідають економічному змісту та чинному законодавству. Надані позивачем первинні документи містять достатньо обов`язкових реквізитів, які дозволяють ідентифікувати учасників і суть господарських правовідносин, оформлених ними.

Придбані обладнання та роботи в подальшому використані для виконання договорів з замовниками, реалізація яких вимагала залучення позивачем сторонніх фахівців.

Поруч з цим, судом першої інстанції взято до уваги, що клієнтами ТОВ «МЕГА ТЕКНОЛОДЖІ ГРУП» є: промислові підприємства (Новокраматорський машинобудівний завод, Маріупольский металургійний комбінат, комбінат Азовсталь, Крюківский вагонобудівний завод, Проктер енд Гембл Україна, Філіп-Моріс Україна, Ар-Джей Рейнолдс Тобакко Україна, Сінгента Україна), банківські установи (Сітібанк Україна, Правекс Банк), торгівельні мережі (Таврія В, Розетка, Ельдорадо, Фотос, Комел), державні підприємства (Верховний суд України, НАК Нафтогаз України, ДК Газ України), телекомунікаційні компанії (Дата Груп, Вега Телеком, Ромсат, UAIX) та багато інших.

ТОВ «МЕГА ТЕКНОЛОДЖІ ГРУП» є авторизованим партнером таких провідних виробників, як Hewlett-Packard, CISCO, Juniper, Microsoft, Oracle, Rucus, Mikrotik, Samsung, Checkpoint та багатьох інших і має в своєму складі сертифікованих спеціалістів. Позивач співпрацює з багатьма українськими дистриб`юторами комп`ютерної техніки, а також безпосередньо з вітчизняними та іноземними виробниками.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.

За змістом п. 44.1 і п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Приписами розділу ІІІ Податкового кодексу України встановлено, що фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку), визначається у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід» визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Отже, для визначення фінансового результату звітного періоду слід зіставляти доходи звітного періоду з витратами, які були здійснені для отримання цих доходів.

Згідно з пунктом 185.1. статті 185, пункту 187.1. статті 187, пункту 188.1. статті 188 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1. статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.1. статті 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність.

Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Аналогічні положення містить й пункт 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, згідно якого записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Зважаючи на вимоги вищенаведених норм суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, дійшов правильного висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування фінансового результату та податкового кредиту, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Колегія суддів, перевіряючи досліджені судом першої інстанції первинні документи, погоджується з його висновком про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, що сформували фінансовий результат та податковий кредит на підставі податкових накладних, виданих спірними контрагентами.

Надані позивачем первинні документи містять достатньо обов`язкових реквізитів, які дозволяють ідентифікувати учасників і суть господарських правовідносин, оформлених ними.

При цьому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в обґрунтування донарахування позивачу податку на прибуток та податку на додану вартість відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача ґрунтуються на податковій інформації стосовно контрагентів позивача та на матеріалах досудового розслідування щодо деяких з них, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді.

Таким чином, наведені податковим органом обставини, з огляду на правила формування фінансового результату та податкового кредиту з податку на додану вартість, регламентовані положеннями Податкового кодексу України не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних правочинів за умови наявності первинних документів або інших доказів, які спростовують такі доводи.

У той же час, нереальність господарських операцій з продажу платником податку товару/робіт/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів також вважає неприйнятними посилання відповідача на наявність інформації про досудові розслідування, з огляду на відсутність відповідного вироку суду, який є обов`язковим для суду під час розгляду.

Доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань, відповідачем суду не надано.

Інших переконливих доводів ніж зазначено в апеляційній скарзі, в тому числі і в ході розгляду у суді попередньої інстанції, на підтвердження того, що відомості у первинних документах, складенням яких були опосередковані правовідносини між позивачем та його контрагентами, є недостовірними та суперечливими, податковою інспекцією також не представлено.

Окрім того, суд першої інстанції цілком обґрунтовано відзначив, що предметом податкової перевірки вже були фінансово-господарські відносини з ТОВ «ІСТВУД ГРУП» за лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року та травень 2016 року та з ТОВ «ПАЛЬМІР-ГРУП» (попереднє найменування - ТОВ «ІН-ГВАР») за червень 2016 року.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що не ґрунтуються на нормах закону, а тому вони підлягали скасуванню.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду і податковий орган, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Повне судове рішення складено 22.11.2021 року.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГА ТЕКНОЛОДЖІ ГРУП» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель