Справа № 160/16569/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

14.09.2021 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку стажу роботи, що дає судді ОСОБА_1 право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання 30 років;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку стажу роботи, що дає судді ОСОБА_1 право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання 30 років 20.03.2021.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
11.10.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що спеціальний стаж роботи на посаді судді ОСОБА_1 становить 28 років 10 днів. Розмір довічного грошового утримання з 20.03.2021 складає 84 845,64 грн. (128 554,00 грн. х 66% - загальний процент для розрахунку пенсії від заробітку за 28 років стажу на посаді судді). Оскільки обіймана позивачем посада старшого юрисконсульта тресту їдалень Ленінського району м. Дніпропетровська надавала йому лише право для призначення на посаду судді, тобто станом на 12.03.1993 ОСОБА_1 мала стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше 2-х років, тому до спеціального стажу роботи на посаді судді зарахувати період з 02.02.1987 по 07.08.1991 немає підстав.
27.10.2021 на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в адміністративному позові та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 66% суддівської винагороди на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010.
Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на час призначення складає 84 845,64 грн.
04.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із клопотанням здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку стажу роботи, що дає судді ОСОБА_1 право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання 30 років.
Однак, позивачем такої відповіді отримано не було.
Не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
В силу ч. 1 ст. 116 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" стаж роботи на посаді судді визначається згідно зі статтею 137 цього ж Закону.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя. Вищої ради юстиції. Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12 липня 2018 року, ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (Закон № 1402-VIII) доповнено частиною 2, відповідно до якої до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
При цьому, зазначена норма закону не містить будь-яких обмежень щодо дії у часі, а лише пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею.
Разом з тим, абзацем 4 пунктом 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" встановлюється, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Отже, системний аналіз наведених норм доводить, що положення статті 137 та абзацу 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" свідчить, що з моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесені зміни до статті 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддям додатково до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 9901/808/18 (провадження № 11-1481заі18), в якій, зокрема, зазначено, що частину другу ст. 137 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18 також зазначила, що внесені до ст. 137 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" зміни дозволяють зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення особи на посаду судді.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про статус суддів" (в редакції 15.12.1992 чинній на момент призначення на посаду судді) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має
громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.
Таким чином, на момент призначення позивача на посаду судді законодавство передбачало наявність стажу роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.
Так, із матеріалів справи встановлено, що у період з 02.02.1987 по 07.08.1991 ОСОБА_1 працювала на посаді старшого юрисконсульта треста їдалень Ленінського району м. Дніпропетровська.
Оскільки на момент призначення ОСОБА_1 на посаду судді законодавство вимагало 2-річний стаж правової діяльності, то саме такий розмір стажу підлягає зарахуванню до стажу судді у спірному випадку.
Судом встановлено, що при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці позивачу враховано лише стаж роботи на посаді судді та не зараховано до стажу роботи період перебування позивача на посаді старшого юрисконсульта.
Разом з тим, аналіз вищенаведених норм дозволяє зробити висновок, що до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахування стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду роботи 2 роки на посаді старшого юрисконсульта треста їдалень Ленінського району м. Дніпропетровська є протиправними.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог, а наведені доводи не були спростовані відповідачем.
Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду роботи з 02.02.1987 по 07.08.1991 на посаді старшого юрисконсульта треста їдалень Ленінського району м. Дніпропетровська.
Таким чином, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 2 роки, які вимагались Законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення на посаду та який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: період роботи (два роки) на посаді старшого юрисконсульта треста їдалень Ленінського району м. Дніпропетровська.
При цьому належним способом захисту права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи на посаді судді стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 2 роки, які вимагались Законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення на посаду та який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: період роботи (два роки) на посаді старшого юрисконсульта треста їдалень Ленінського району м. Дніпропетровська та здійснити з 20.03.2021 перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 30 років, з врахуванням виплачених сум.
Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250 КАС України, суд,-

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 2 роки, які вимагались Законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення на посаду та який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: період роботи (два роки) на посаді старшого юрисконсульта треста їдалень Ленінського району м. Дніпропетровська.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 2 роки, які вимагались Законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення на посаду та який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: період роботи (два роки) на посаді старшого юрисконсульта треста їдалень Ленінського району м. Дніпропетровська.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 20.03.2021 перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 30 років, з врахуванням виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 19.11.2021 року.

Суддя А. Ю. Рищенко