Справа № 380/10000/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року

справа №380/10000/21

провадження № П/380/10146/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Міського комунального підприємства «Золочівводоканал» про стягнення коштів за податковим боргом -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до міського комунального підприємства Золочівводоканал, у якому згідно із заявою про зменшення позовних вимог просить сягнути з міського комунального підприємства Золочівводоканал до бюджету кошти в розмірі 145492,73 грн.

Ухвалою від 23.06.2021 суддя відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.10.2021 яка занесена до протоколу судового засідання, судом закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що у відповідача існує податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на додану вартість, що складається із основного платежу та пені. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, просить стягнути таку у судовому порядку.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що причиною виникнення заборгованості стала відсутність бюджетного фінансування укладених у 2017 році договорів на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та Постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 № 332 «Порядок та умови надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування». Відповідно до вказаних вище нормативно-правових актів з Державного бюджету України виділялись кошти у вигляді субвенції на відшкодування різниці в тарифах для погашення боргу з податку на додану вартість. Згідно останньої довідки № 45549/0/17/13-01-17-10, виданої ГУ ДПС станом на 14.12.2017р„ борг Підприємства по ПДВ складав 1021563,13 грн., саме на цю суму були укладені чотири договори, однак станом на 31.12.2017 року не були профінансовані та станом на 01.01.2018 року виник податковий борг в розмірі 1021563,13 грн. Слід зазначити, що у відповідності до пп.2 п.9 вказаних договорів, які оформлялись на підставі Примірного договору, що є додатком № 2 до Постанови № 332, з метою виконання цих договорів сторони зобов`язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору. Також відповідач зазначив, що податковий борг виник з незалежних від підприємства причин, на даний час вирішується на законодавчому рівні питання про можливість відшкодування затвердженої різниці в тарифах, що виникла станом на 1 січня 2016 року, в рахунок погашення податку на додану вартість, підприємство щомісячно проводить оплати ПДВ та на даний час відбувається погашення заборгованості по ПДВ за серпень 2020 року, що є предметом даного позову. Щодо нарахування пені, вважає, що вона нарахована без законодавчого обґрунтування.

Представники сторін будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду явку уповноважених представників не забезпечили, але скористались наданим їм правом визначеним ст. 194 КАС України та надали письмові клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за їхньої відсутності.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, заборгованість МКП «Золочівводоканал» станом на день розгляду даної справи складає 145492,73 гривень та виникла на підставі:

Податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року на суму 190 326,00 грн. (залишок несплаченої суми становить 119 596,53 грн.);

Згідно зворотного боку облікової картки платника пеня на суму 43 609,73 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань ГУ ДПС у Львівській області 20.12.2016 винесено податкову вимогу форми "Ю" № 1307-17, яку надіслано платникові податків.

Докази, які б підтверджували, що вказана податкова вимога та податкові повідомлення-рішення відповідачем оскаржувались у справі відсутні, відповідно, визначені у них зобов`язання є узгодженими.

Станом на день винесення рішення сума податкового боргу МКП «Золочіввдоканал». яка заявлена в межах даного провадження і яка підлягає стягненню становить 145492,73 грн у зв`язку із частковою сплатою МКП «Золочівводоканал» боргу.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу вбачається, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 41.1, 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Положеннями пп. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач, заперечуючи щодо нарахованої Головним управлінням ДПС у Львівській області пені, зазначив про те, що відповідно до Статуту метою створення та діяльності МКП «Золочівводоканалу» є здійснення господарської діяльності щодо надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам м. Золочева. Встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування.

Відповідач наголосив на тому, що держава на сьогоднішній день не виконала свої зобов`язання з перерахування на рахунок МКП «Золочівводоканалу» коштів субвенції, що призвело до утворення у відповідача заборгованості зі сплати податку на додану вартість.

Відповідно до абз. 2 п.1 Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 № 332, субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування (далі - різниця між фактичною вартістю та тарифом), за рахунок джерел, зазначених у статті 31 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", та джерел наповнення спеціального фонду державного бюджету, визначених пунктами 13 і 14 статті 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", згідно з розподілом, наведеним у додатку 1.

Згідно з п. 2 вказаного Порядку перерахування субвенції здійснюється на суму різниці між фактичною вартістю та тарифом, що утворилася до 1 січня 2016 р. і не погашена на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків.

Отже, субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення різниці між витратами, понесеними в результаті надання підприємством відповідних комунальних послуг, та відповідними тарифами.

Суд зазначає, що чинне податкове законодавство не ставить обов`язок платника податків сплатити до бюджету узгоджену суму податкового зобов`язання в залежність від одержання субвенції з Державного бюджету, а неотримання субвенції не є підставою для звільнення платника податків від виконання податкового обов`язку.

Доводи позивача про невиконання умов по договорі субвенції судом не приймаються до уваги, оскільки зазначені обставини не є підставою для несплати узгодженої суми грошового зобов`язання платником податку, та відповідно штрафів та пені.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 145492,73грн є узгодженою та у встановлені законом строки не сплачена, тому відповідно до пп. 14.1.175 п. 14 ст. 14 ПК України визнається сумою податкового боргу. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Відповідно до інформації про банківські рахунки, МКП Золочівводоканал має відкриті рахунки в установах банку.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, під час розгляду даної справи, свідки судом не залучались та судові експертизи не призначались, суд вважає за необхідне зазначити, що судові витрати понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м.Львів, вул. Стрийська, 35, ЄДРПОУ ВП 43968090) до Міського комунального підприємства «Золочівводоканал» (вул. Валова, 1, м. Золочів, Львівська область, 80700, ) про стягнення коштів за податковим боргом - задовольнити повністю.

Стягнути з міського комунального підприємства Золочівводоканал (вул. Валова, 1, м. Золочів, Львівська область, 80700, ) до бюджету кошти в розмірі 145492,73грн (сто сорок п`ять тисяч чотириста дев`яносто дві гривні сімдесят три копійки), з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Брильовський