Справа № 160/13702/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
11.08.2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 11.05.1989 року по 03.01.1990 року та з 29.01.1990 року по 21.02.1992 року маляром будівельним Павлоградського ремонтно-будівельного управління, та період роботи з 16.02.1996 року по 05.06.2001 року маляром Павлоградського районного вузла зв`язку ВАТ «Укртелеком»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 11.05.1989 року по 03.01.1990 року та з 29.01.1990 року по 21.02.1992 року маляром будівельним Павлоградського ремонтно-будівельного управління, та період роботи з 16.02.1996 року по 05.06.2001 року маляром Павлоградського районного вузла зв`язку ВАТ «Укртелеком»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.04.2021 року.
16.08.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було залишено без руху вищезазначену позовну заяву та надано час для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 29.09.2021 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.04.2021 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 26.05.2021 року їй було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки наданими документами не підтверджується робота з нітрофарбами (Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173), а тому період роботи позивача малярем будівельним з 11.05.1989 року по 03.01.1990 року та з 29.01.1990 року по 21.02.1992 року не зарахований. Крім того, позивачу відмовлено в зарахуванні періоду роботи з 16.02.1996 року по 05.06.2001 року, оскільки не надано доказів роботи малярем із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки та документів про проведення атестації робочих місць. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
27.09.2021 року до суду від відповідача надійшов письмовий відзив, в якому представник просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не розглядало заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та не приймало рішення з цього питання. Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності, органом, який відмовив у призначенні позивачу пенсії було Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області. Рішенням ГУ АФУ в Одеській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за піком на пільгових умовах оскільки у позивача відсутній пільгових став, який дає право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону № 1058. Щодо незарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу, відповідач зазначив, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості про умови праці, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи, проведення атестації робочих місць та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи. Надані позивачем довідки не містять інформацію про пільгових характер роботи позивача в період з 11.05.1989 року по 03.01.1990 року, з 29.01.1990 року по 21.02.1992 року та з 16.02.1996 року по 05.06.2001 року, належність професій о Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, проведенні на відповідних підприємствах атестації робочих місць.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.04.2021 року звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В цьому рішенні зазначено, що позивач досягла пенсійного віку, який дає їй право на пенсію за п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) та її страховий стаж дорівнює 26 років 7 місяців 7 днів ( при необхідному 25 років).
Пільговий стаж на роботах із шкідливими важкими умовами праці за Списком № 2 відсутність у позивача (при необхідному стажі 10 років).
Згідно із записом в трудовій книжці позивач працювала маляром: з 16.02.1996 року по 05.06.2001 року Павлоградського районного вузла зв`язку, Павлоградрайтелеком, центру електрозв`язку № 10 м. Павлограда та з 31.03.2003 року по 27.05.2003 року - ТОВ фірма «Консоль ЛТД». Розділом XXXIIІ Сп.№ 2 (загальні професії), затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 року № 162, передбачені маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки. Оскільки, заявницею не надано документів, які б підтверджували роботу маляром із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки, та документи про проведення атестації робочих місць на вказаних підприємствах, підстав для зарахування вказаного періоду роботи до спецстажу також немає. Посада маляра-штукатура вказаними списками не передбачена.
Отже, спір між сторонами виник з підстав не зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 року (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Спірними є наступні періоди роботи позивача з 11.05.1989 року по 03.01.1990 року та з 29.01.1990 року по 21.02.1992 року маляром будівельним Павлоградського ремонтно-будівельного управління Дніпропетровського облрембудтресту, та період роботи з 16.02.1996 року по 05.06.2001 року маляром Павлоградського районного вузла зв`язку ВАТ «Укртелеком».
З копії трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 вбачається, що 11.05.1989 року позивач була прийнята на посаду маляра будівельного 2 розрядку в Павлоградське ремонтно-монтажне управління ( запис № 13 наказ № 77 від 06.05.1989 року).
03.01.1990 року позивач звільнена по догляду за дітьми до 8 років за ст. 38 КЗпП УРСР (запис № 14, наказ № 5 від 03.01.1990 року).
29.01.1990 року позивач прийнята на посаду маляра будівельного 2 розрядку в Павлоградське ремонтно-монтажне управління Дніпропетровського облрембудтресту (запис № 15, наказ № 25 від 26.01.1990 року).
02.01.2021 року позивачу присвоєний 3 розряд маляра будівельного (наказ № 139 від 20.12.1991 року запис № 16).
21.02.1992 року позивач звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (запис № 17, наказ № 17 від 20.02.1992 року).
Довідкою Архівного відділу Павлоградської міської ради від 02.06.2017 року № В-419 вищевказані періоди роботи позивача в Павлоградському ремонтно-будівельному управлінні маляром будівельним підтверджені.
Крім того, в архівній довідці зазначено, що на підставі наказів особового складу, відомостей нарахування заробітної плати за 1989-1992 роки підтверджено наступне: сумісництво посад, відпусток без збереження заробітної плати не було. Повна зайнятість ОСОБА_1 підтверджується на підставі наказів з особового складу, відомостей нарахування заробітної плати за 1989 -1992 роки.
Інших відомостей не виявлено, документи про атестацію робочих місць на зберігання не надходило.
Порядком № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Під час роботи позивача у період з 11.05.1989 року по 03.01.1990 року діяла Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, якою затверджено списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає прав на державну пенсію на пільгових умовах.
Списком № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах було передбачено право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільговому розмірі у наступних малярів (далі мовою оригіналу).
«XV. Металообработка. 6. Производство окрасочных работ. а) маляры, шпаклевщики и лакировщики, работающие в закрытых камерах, отсеках судов, цистернах и резервуарах с применением нитрокрасок и свинцовых красок. Маляры и рисовальщики светящимися красками. Маляры, работающие с эмалевыми красками, нитрокрасками, нитролаками и свинцовыми красками».
«XXIX. Строительство зданий и сооружений: промышленных, энергетических, гидротехнических, дорожно-мостовых, транспорта и связи, жилых и культурно-бытовых, а также надземных зданий и сооружений шахт, рудников и коммуникаций. а) маляры при работе с нитрокрасками».
Під час роботи позивача у період 29.01.1990 року по 21.02.1992 року маляром будівельним Павлоградського ремонтно-будівельного управління Дніпропетровського облрембудтресту продовжувала дію Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 до 26.01.1991року, коли була прийнята Постанова Кабінету Міністрів СРСР № 10 «Про затвердження списків виробництв, робот, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення».
Так, за даними цієї постанови наступні професії малярів мали право на пільгове пенсійне забезпечення (далі мовою оригіналу).
Оскільки позивач з 11.05.1989 року по 03.01.1990 року та у період 29.01.1990 року по 21.02.1992 року працювала маляром будівельним Павлоградського ремонтно-будівельного управління Дніпропетровського облрембудтресту та ця професія не відноситься до тих, які дають право на пенсію на пільгових умовах згідно Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 та Постанови Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, відповідачем правомірно відмовлено в зарахуванні цього стажу до пільгового.
В період роботи позивача з 16.02.1996 року по 05.06.2001 року маляром Павлоградського районного вузла зв`язку ВАТ «Укртелеком» діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
За даними цієї постанови наступні професії малярів мали право на пільгове пенсійне забезпечення.
Крім того, згідно листа Дніпровської філії ПАТ «Укртелеком» від 16.06.2017 року № 23/1145 позивачу повідомлено, що згідно з наказами про затвердження результатів атестації робочих місць від 03.09.1993 року № 183 та від 11.06.1999р. № 109, маляри в переліку пільг по Списку № 2 відсутні.
Отже, період роботи позивача з 16.02.1996 року по 05.06.2001 року також не може бути зарахованих до пільгового стажу, оскільки позивач працювала за професією, яка не входить в перелік професій за Списком № 2, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.
При цьому, суд вважає необхідним зауважити наступне.
В своєму позові позивач посилається на те, що набула право на пенсію на пільгових умовах, оскільки її професія муляр передбачена Списком № 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 та від 16.01.2003 року № 26 відповідно до розділу XXVII Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів.
Разом з тим, професія муляр та маляр є двома різними професіями.
Так, муляр це будівельний робітник, який виконує роботи з мурування або ремонту конструкцій зі штучних і природних будівельних матеріалів. Мулярами зводяться цегляні житлові будинки, промислові комплекси, гідротехнічні споруди і мости.
В той час, як маляр - це будівельна спеціальність, фахівець, що займається фарбуванням будов, споруд, обладнання та інших предметів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець