Справа № 240/37656/21
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 листопада 2021 року м. Житомир справа № 240/37656/21

категорія 108020200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Токарева М.С., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом у якому просить:

- відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання адміністративного позову до ухвалення судового рішення у справі;

- з метою встановлення всіх обставин, які мають значення для розгляду справи, витребувати від Житомирської митниці Державної митної служби України матеріали митної справи на підставі прийняті оскаржувані рішення від 11 серпня 2021 року №КТ-UA-2021 та Картку прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 101090/2021/00030;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Житомирської митниці Державної меткої служби України про коригування митної вартості товарів №КТ-UA-2021 від 11 серпня 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101090/2021 /00030 від 11 серпня 2021 року.

- віднести на відповідача всі судові витрати по розгляду справи в суді.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Нормами п.4 ч.5 ст. 160 КАС України визначено, що у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Слід вказати, що вимоги п.1 та 2 позовної заяви є клопотаннями та не можуть бути, відповідно до ч.1 ст. 160 КАС України, позовною вимогою та зазначатися в позовній заяві.

Крім того, ч.4 ст. 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, приписи ч.4 ст. 79 КАС України визначають, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Аналіз наведених норм свідчить, що у разі неможливості надати до суду доказ з об`єктивних причин учасник повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

В порушення наведених норм позивачем заявлено клопотання про витребування у відповідача матеріали митної справи на підставі прийняті оскаржувані рішення від 11 серпня 2021 року №КТ-UA-2021 та Картку прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 101090/2021/00030, проте не було повідомлено суд про причини, які позбавляють позивача самостійно отримати такий доказ та надати суду докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Частиною 3 статті 161 КАС України, визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вимог ч. 3 ст. 161 КАС України позивачем не додано до позовної заяви документу про сплату судового збору чи документу, який підтверджує підстави для звільнення її від сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені в Законі України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI).

Пунктом 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011, встановлено, що за подання до адміністративного суду: адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору, розстрочити, відстрочити або звільнити від його сплати з наступних підстав:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зі змісту викладених норм випливає, що у випадку наявності однієї із альтернативних умов, передбачених ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи майновий стан сторони, суд має право звільнити особу від сплати судового збору.

Суд також відмічає, що умовою для звільнення особи від сплати судового збору є її незадовільний майновий стан. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом.

Разом з тим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивачем взагалі не вмотивована необхідність та причини відстрочення сплати судового збору. Також не надано суду жодного доказу на підтвердження майнового стану позивача.

Рішенням про коригування митної вартості митний орган визначає митну вартість, за якою необхідно здійснити митне оформлення товару, що тягне за собою необхідність сплати податку на додану вартість, акцизний збір та/або інші митні платежі у збільшеному розмірі. Відповідно рішення про коригування митної вартості впливає на майновий стан декларанта.

Враховуючи вищенаведене, безпосереднім наслідком оформлення відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів є зміна майнового стану позивача, а відтак, наведена позовна вимога про скасування такого рішення за своїм змістом являється вимогою майнового характеру.

Викладена правова позиція відповідає висновку Верховного Суду в ухвалі від 04.12.2018 по справі №815/913/18 (К/9901/63097/18).

Стосовно розміру судового збору за подання позивачем до адміністративного суду позову із заявленою вимогою майнового характеру та немайнового характеру, суд зазначає таке.

Статтею 4 частиною 2 пунктом 3 Закону № 3674-VI закріплено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову, зокрема, майнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, збір становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, збір становить - 1 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2270,00 грн.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем у позовній заяві об`єднано позовні вимоги майнового характеру (визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару) та немайнового (визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації) характеру.

Позиція щодо визначення кількості позовних вимог у справах про оскарження рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації висловлено Верховним Судом у справах № 826/4715/16 від 21 березня 2019 року, 813/713/18 від 20 лютого 2019 року.

Пунктом 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011, встановлено, що за подання до адміністративного суду: адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 гривні.

З огляду на наведені норми, позивачу слід сплатити 908,00 грн. за позовну вимогу немайнового характеру.

Разом з тим, суд позбавлений можливості обрахувати судовий збір за заявлену позовну вимогу майнового характеру, оскільки позивачем не було подано до суду копію митної декларації у якій відображено відповідні митні платежі.

Крім того, за визначенням п.11 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення наведеної норми при зверненні до суду з даним позовом у позовній заяві було зазначено, що до суду не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав ОСОБА_2 .

Проте, позивачем у справі є ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 .

Вказані обставини свідчать, що позивачем у позовній заяві не було вказано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом:

- надання до суду позовної заяви оформлено у відповідності д ст. 160, 161 КАС України у кількості екземплярів для суду та відповідно до кількості відповідачів у справі;

- копії паспорту позивача та довідки про його РНОКПП;

- клопотання про витребування доказів, оформити відповідно до вимог ст. 167 КАС України, з урахуванням приписів статті 80 КАС України, та додати до позовної заяви.

- документу про сплату судового збору за подання позовної заяви із обрахунком розміру судового збору за майнову та немайнову позовні вимоги.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя М.С. Токарева