Справа № 260/2923/21
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2923/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань Костелей І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Закарпатського обласного територіального центру комплектування і соціальної підтримки Міністерства оборони України (вул. Бородіна, буд. 22, м. Ужгород, Закарпатська область, 88015, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 25 жовтня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 01 листопада 2021 року.
12 липня 2021 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника ОСОБА_2 (далі представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Закарпатського обласного територіального центру комплектування і соціальної підтримки Міністерства оборони України (далі - відповідач), яким просить суд: 1) визнати бездіяльність Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Код , щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби за період з січня 2016 року по листопад 2020 року (включно) протиправними; 2) зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Код , нарахувати та виплатити позивачу позивачеві індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з січня 2016 по листопад 2020 року включно (а.с.1-9).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що він проходить військову службу у Збройних Силах України, зокрема, у Закарпатському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Проте з січня 2016 по листопад 2020 індексація його грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася. У відповідь на подану заяву щодо нарахування та виплати належних йому сум індексації відповідач повідомив про не проведення таких виплат. Вказану бездіяльність відповідача вважає протиправною та такою, що порушує гарантоване законодавством право на своєчасне одержання винагороди за працю.

09 серпня 2021 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі (а.с.21, 22).

26 серпня 2021 року, представником позивача подано заяву, відповідно до якої просить викласти пункт 2 прохальної частини позовних вимог в наступній редакції: зобов`язати військову частину Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з січня 2016 року по листопад 2020 року включно.

26 серпня 2021 року, представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого вбачається, що в період з січня 2016 року по листопад 2018 року позивачеві не виплачувалася індексація грошового забезпечення у зв`язку з відсутністю фінансового ресурсі в Міністерства оборони України. Згідно довідки Окремо зазначив, що згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 березня 2020 року за № 54 позивач був звільнений з 06 березня 2020 року у відставку за станом здоров`я (а.с.30, 31).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 (правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Позивач вказує, що на день звільнення не отримав в повному обсязі кошти, на які мав право під час проходження військової служби, а саме не було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2020 року.

Однак, як встановлено судом, згідно витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) за № 54 від 06.03.2020 року, старший прапорщик ОСОБА_1 з 06 березня 2020 року був виключений із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення (а.с.11, 12).

18 травня 2021 року відповідач видав довідку ОСОБА_1 за № 3667/19 про нараховані та виплачені суми індексації грошового забезпечення за період з квітня 2016 року по березень 2020 року включно (а.с.13, 14). Зі змісту вищевказаної довідки вбачається, що в період з квітня 2016 року по листопад 2018 року нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу відповідачем не здійснювалося. Однак, з грудня 2018 року по березень 2020 року включно така і нараховувалася, і виплачувалася ОСОБА_1 .

Вважаючи, що позивач має право на виплату сум індексації грошового забезпечення позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно статті 4 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), згідно з п.4 якого індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на ст. 5 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якою проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, оскільки будь-яких застережень щодо нездійснення в зв`язку з цим індексації з дати, з якої позивач просить нарахувати індексацію, вказана норма не містить.

Аналогічний висновок підтверджується постановою Верховного Суду від 12.12.2018 року по справі № 825/874/17.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, така позиція узгоджується з практикою Європейського Суду.
Так, при розгляді справи "Кечко проти України" Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення Суду). У зв`язку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими, та ЗУ "Про Державний бюджет" на відповідний рік, де положення останнього, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон. Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Судом встановлено, що відповідачем у період з січня 2016 року по листопад 2018 року нарахування та виплата індексації не здійснювалась у зв`язку з відсутністю фінансового ресурсу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Закарпатським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки протиправно не нараховувалась та не сплачувалась індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2016 по 30.11.2018.

Крім того, суд зазначає, що Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має діяти відповідно до закону, який має вищу юридичну силу, а тому суд критично ставиться до посилання відповідача на листи, та відповідні роз`яснення.

Проте, як встановлено з довідки №3667/9 від 18.05.2021 року Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що позивачу було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2018 року по березень 2020 року.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства України та наявних у матеріалах справи належних, достатніх, допустимих та належних доказів, суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не виплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення ч.2 ст. 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано правомірність бездіяльності відповідача щодо не виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 30 листопада 2018 року.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Закарпатського обласного територіального центру комплектування і соціальної підтримки Міністерства оборони України (вул. Бородіна, буд. 22, м. Ужгород, Закарпатська область, 88015, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Закарпатського обласного територіального центру комплектування і соціальної підтримки Міністерства оборони України (вул. Бородіна, буд. 22, м. Ужгород, Закарпатська область, 88015, ) щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 01.01.2016 по 30.11.2018 індексації грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування і соціальної підтримки Міністерства оборони України (вул. Бородіна, буд. 22, м. Ужгород, Закарпатська область, 88015, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 30.11.2018р..

4. У задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець