Справа № 520/19378/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 листопада 2021 року № 520/19378/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі : головуючого - судді Зінченко А.В., розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 , та зобов`язати Слобожанське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Харкові прийняти рішення за результатами розгляду заяви про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 та заяви ОСОБА_1 про виплату пенсії за довіреністю, наданих Відділу обслуговування громадян № 17 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Управління Пенсійного фонду України в м. Харкові 07 вересня 2021 року, вх. №20590/Н-2000-21, та повідомити ОСОБА_1 про рішення, прийняті за результатами розгляду її заяв.

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Код СДРПОУ: 14099344, Юридична адреса: 61022, місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх.) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в сумі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 800,00 (дев`ять тисяч вісімсот гривень 00 копійок) грн.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

07.09.2021 р. ОСОБА_1 (надалі за текстом позовної заяви - Позивач) через свого представника за довіреністю - Мокієнка Є.В. подала до структурного підрозділу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - Відділу обслуговування громадян № 17 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Управління Пенсійного фонду України в м. Харкові звернення, яке було зареєстровано Відповідачем за вх. №20590/Н-2000-21, про поновлення виплати раніше призначеної пенсії. До звернення Позивачем було додано заяву про призначення/перерахунок пенсії (Додаток № 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") та заяву про виплату пенсії за довіреністю (Додаток № 2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

04.10.2021 р. на поштову адресу Позивача надійшла відповідь Відповідача на звернення за вих. № 2000-0219-8/119786 від 21.09.2021 р. зі змісту якої випливає, що подані Позивачем заяви про призначення/перерахунок пенсії та про виплату пенсії за довіреністю Відповідачем по суті не розглянуті, відповідне рішення про поновлення виплати пенсії або про відмову у поновленні виплати пенсії в порядку ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не прийнято.

Позивач вважає таку бездіяльність Відповідача протиправною, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Згідно наданих матеріалів справи позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком з 23.02.2021 року

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

-громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

-іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на рівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно пункту 1.1 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, заява про поновлення виплати пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

Згідно п.2.9 Порядку подана та оформлення документів для призначення (перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

За документ що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання , що передбачено п.2.22 Порядку.

До заяви про виплату пенсії у зв`язку з виїздом за кордон подається паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відповідним записом про в`їзд на постійне місце проживання за кордон, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та довідка або інший документ про зняття з реєстрації місця проживання в України , що визначено у п. 2.25 Порядку.

Паспорт громадянина України, відповідно до пункту 1 "Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон", затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, є документом, що посвідчує особу власника та підтверджується громадянство України та документом, що посвідчує особу громадянина України за кордоном при перетинанні державного кордону України для виїзду за кордон.

Відповідно до підпункту 1) пункту 2.1 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 2.23 Порядку передбачено, зокрема, що документ про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Згідно ст.92 Закону України "Про Пенсійне забезпечення" (який діяв з 01.01.1992 року по 01.01.2004 року) громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, пенсії не призначаються. Пенсії призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед виїздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон). Пунктом 2 ч.1 ст.49 вказаного Закону було передбачено, що виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 визнано, що положення пункту 2 ч.І ст.49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не відповідають Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 хоч і визнано, що положення пункту 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не відповідають Конституції України, проте на даний час триває робота спільно з Міністерством праці та соціальної політики України щодо підготовки нормативно-правових актів, спрямованих на виконання рішення Конституційного суду України, якими будуть передбачені умови, норми та механізм виплати пенсій громадянам, які проживають у країнах, з якими не укладено міждержавних договорів щодо пенсійного забезпечення. Але жодного порядку чи механізму спрямованих на виконання рішення Конституційного Суду України, прийнято не було.

Згідно статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції на сьогоднішній день, у разі виїзду пенсіонера за кордон на постійне місце проживання пенсія, призначена в Україні за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що для розгляду питання проведення поновлення пенсії позивачу необхідно звернутися з відповідною заявою до Слобідського відділу обслуговування громадян м. Харкова (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб; що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведене у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат, пов`язаних із правовою допомогою повідомляємо наступне.

Відповідно до ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином підлягають компенсації лише документально підтверджені судові витрати. Склад та розмір витрат, входить до предмету доказування у справі.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, а отже своїми діями права та законні інтереси Позивача не порушив.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.