Справа № 580/2263/20
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2263/20 Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Строяновської О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року, -

У С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач, ГУНП в Черкаській області) про визнання протиправним і скасування наказа про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ним не було допущено порушення вимог службової дисципліни, що викладені у висновку службового розслідування, під час проведення та оформлення результатів якого відповідачем порушено вимоги чинного законодавства. Наголошує, що отримав ухвалу Господарського суду Черкаської області про призначення судового засідання, з`ясувавши про необхідність зміни виконавця, на виконання чинних норм, наступного робочого дня направив її за належністю.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач порушив порядок зміни головного виконавця, передбачений Інструкцією з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, про необхідність термінової відправки ухвали господарського суду нікого не повідомив і будь-яким іншим шляхом не проінформував керівництво слідчого відділу Черкаського ВП ГУНП. У зв`язку з цим зазначена ухвала не була виконана, що призвело до накладення на ГУНП в Черкаській області штрафу. Отже, позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту та Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ із 23 вересня 2006 року.

Наказом від 23 лютого 2020 року №67о/с його призначено на посаду старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок, яким зафіксовано допущення позивачем порушень вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон України №580-VIII), пункта 2 частини 3 статті 1, пункта 4 частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 4, 9 розділу 3 Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2016р. №503 (далі - Інструкція №503) та запропоновано притягнути його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Зазначений висновок затверджений начальником ГУ НП в Черкаській області 07 березня 2020 року та став підставою для видання ним 25 травня 2020 року наказа №1326, пунктом 8 якого позивачу оголошено догану.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся у суд з цим позовом.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, враховуючи встановлені обставини та оцінюючи дії, що ставляться в провину позивачу, дійшов висновку про необґрунтованість дій відповідача щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності та обраного виду стягнення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України №580-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

На підставі частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 цієї ж норми визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який відповідно до преамбули визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Аналіз наведених положень Закону №580-VIII та Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному та неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

За порушення службової дисципліни відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком на підставі частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обовязків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами 1, 2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Пунктом 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських може застосовуватися дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Приписами статті 14 Дисциплінарного статута визначено, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 1 статті 15 Дисциплінарного статута проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

На виконання вимог Дисциплінарного статута наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок).

Відповідно до розділа VI цього Порядку зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступка, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступка, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступка, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19 - 22 Дисциплінарного статута.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 08 травня 2019 року в справі №807/196/17 правова оцінка правильності рішення про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно в діях поліцейського є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, відтак можна робити висновки про правомірність спірного рішення. Дисциплінарна відповідальність є окремим/самостійним видом юридичної відповідальності і вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати склад дисциплінарного проступку в її діях.

Судом установлено, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугували обставини неналежного виконання останнім службових обов`язків щодо дотримання строків виконання документа.

Порядок здійснення в Національній поліції України організації контролю за виконанням на належному рівні документів визначає Інструкція №503.

Відповідно до пункта 2 розділу 3 Інструкції №503 при надходженні до органу чи підрозділу поліції документ першочергово реєструється підрозділом документального забезпечення відповідного органу чи підрозділу поліції та не пізніше наступного дня після реєстрації (а стосовно документа термінового характеру - негайно) подається до керівництва відповідного органу чи підрозділу, яке визначає виконавців, встановлює строки виконання документа та необхідність здійснення контролю.

Резолюція на документі складається з таких елементів: прізвище та ініціали виконавця (виконавців), зміст доручення (конкретні дії щодо виконання документа), термін виконання, особистий підпис керівника, дата. У тексті резолюції може бути зазначений строк виконання, який повинен визначатися з урахуванням термінів, визначених у документі, але не порушуючи вимог нормативно-правових актів, що встановлюють строки виконання відповідних документів. Термін виконання контрольних документів установлюється за три дні до строку, визначеного в документі, або строку, передбаченого нормативно-правовими актами, а термінових - за один день. Якщо строк виконання в документі або резолюції до нього не зазначено, він виконується в строки, визначені законодавством України. У резолюції до контрольного документа обов`язково зазначається підрозділ, на який покладається контроль за своєчасним його виконанням.

При підготовці документів, що передбачають виконання конкретних заходів, в обов`язковому порядку визначаються головний виконавець, співвиконавці та встановлюються терміни або строки виконання заходів, що підлягають контролю.

На підставі пункта 4 розділу 3 Інструкції №503 якщо Голова Національної поліції України, перший заступник Голови Національної поліції України, заступники Голови Національної поліції України, керівники органів чи підрозділів поліції доручили виконання контрольного документа керівникам кількох органів та/або підрозділів поліції без зазначення відповідального, його виконання організовує керівник органу або підрозділу поліції, зазначений у резолюції першим (головний виконавець), а інші є співвиконавцями, якщо не зазначено інше.

Головний виконавець організовує та безпосередньо відповідає за своєчасне та якісне виконання в повному обсязі контрольного документа. У разі розбіжностей позицій співвиконавців щодо вирішуваного питання головний виконавець завчасно узгоджує їх, а в разі непогодження - доповідає керівництву органу чи підрозділу поліції.

Співвиконавець зобов`язаний надати свої пропозиції з питань виконання завдання головному виконавцеві протягом першої половини строку, відведеного для виконання доручення, завдання, а при опрацюванні документів, у яких міститься вимога щодо термінового виконання завдання (далі - термінові документи), - за один день, якщо не зазначено інше.

Відповідно до пункта 5 розділу 3 Інструкції №503 за потреби зміни головного виконавця контрольного документа, залучення до виконання документа інших підрозділів або посадових осіб, у найкоротший строк, але не пізніше наступного робочого дня (а щодо термінового документа - негайно), після його отримання головним виконавцем подається обґрунтований рапорт чи доповідна записка керівнику, який проставив резолюцію.

Оцінюючи дотримання позивачем означених вище вимог Інструкції №503 та підстави притягнення його до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно з даними журналу обліку вхідних документів №1-2253 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 30 січня 2020 року в справі №925/1500/17 на виконання позивач отримав 07 лютого 2020 року (п`ятниця).

10 лютого 2021 року (перший робочий день) позивачем складено супровідний лист №1306/24/15-2020 щодо направлення згаданої ухвали для організації її виконання т.в.о. заступника начальника СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області О. Герасименку.

Згідно з даними журнала обліку вихідної кореспонденції Слідчого управління №24.1 ухвала суду разом із супровідним листом зареєстрована позивачем у вихідній кореспонденції 10 лютого 2021 року за №1306.

Відповідно до пункта 2 розділу 5 Інструкції №503 строк підготовки документів визначається з урахуванням того, що днем виконання завдань вважається дата реєстрації в органі або підрозділі поліції вихідних документів, що містять інформацію про виконання відповідних завдань.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивачем дотримано вимог пункта 5 розділу 3 Інструкції №503 в частині строку направлення судового рішення за належністю для виконання, оскільки позивачем документ отримано 07 лютого 2021 року (п`ятниця), а направлено 10 лютого 2021 року (понеділок), тобто наступного робочого дня.

Жодної резолюції щодо негайного виконання вказаний документ не містив.

У той же час відповідачем не надано належних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення, а доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують.

Судова колегія враховує приписи пункта 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька