Справа № 640/22157/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Київ № 640/22157/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., при секретарі судового засідання Перегудовій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,-

за участю:

представника позивача: Волошин О.І.,

представника відповідача: Якименко В.В.,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (надалі по тесту також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у м. Києві від 16 липня 2021 року № 0-2653; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 16 липня 2021 року № 0-2653 про опис майна у податкову заставу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що оскаржувані рішення податкового органу: податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки в ІКП товариства за платежами з податку на додану вартість виявлено безпідставне зменшення суми переплати товариства з ПДВ, що призвело до безпідставного зменшення позитивного сальдо розрахунків товариства з бюджетом, і, як наслідок, до виникнення податкового боргу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.08.2021 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

15.09.2021 до суду від представника ГУ ДПС у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказав на те, що в зв`язку з наявністю у позивача податкового боргу та з урахуванням положень п. 59.1 ст. 59, ст. 89 ПК України та п. 3.1 Розділу ІІІ Порядку від 30.06.2017 № 610 було сформовано та направлено оскаржувану податкову вимогу та прийнято про опис майна у податкову заставу.

30.09.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» надійшла відповідь на позовну заяву, в якій сторона позивача вказала на безпідставність та необґрунтованість викладених у відзиві доводів податкового органу, адже сума податкового боргу, на який вказує відповідач, була визначена в ІКП, та яка за своєю економічною та правовою сутністю не відповідає визначенню податкового боргу у розумінні ПК України та носить лише характер технічного податкового боргу.

07.10.2021 судом закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляд по суті.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Згідно норм ст. 250 КАС України, 18.11.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів даної справи, 23 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» отримало від Головного управління ДПС у місті Києві: податкову вимогу від 16 липня 2021 року № 0-2653 про сплату суми податкового боргу з ПДВ в розмірі 3726796,61 грн. та суми пені в розмірі 1101,16 грн., в п. 1 якої податковий орган вказав, що такий борг виник починаючи з 06 березня 2021 року; рішення № 0-2653 від 16 липня 2021 року про опис майна у податкову заставу та лист про надання інформації № 68863/6/26-15-13-03-10 від 19.07.2021р., в якому Головне управління ДПС у місті Києві повідомило, що відповідно до інтегрованих карток платника податків сума податкового боргу ТОВ «Аскоп-Україна» становить 3727897,77 грн., тобто за інформацією податкового органу зазначена сума податкового боргу виникла виходячи із даних інтегрованих карток платника податків (ІКПП).

ТОВ «Аскоп-Україна» не погоджується із вищевказаними податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що і зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також - ПК України)

Відповідно до положень п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається платнику податків лише у разі коли у нього виник податковий борг.

Згідно з нормами п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Момент узгодження грошового зобов`язання визначений статтею 56 ПК України, зокрема, у разі здійснення процедури адміністративного оскарження - пунктом 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України, передбачено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. Протягом строку від дня подання скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п. 56.15 ст. 56 ПК України).

У разі здійснення процедури судового оскарження, пунктом 56.18 ст. 56 ПК України, передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Тож, з наведеного слідує, що для того щоб у платника податків виник податковий борг, на який йому може бути надіслана податкова вимога, в останнього повинно виникнути грошове зобов`язання, яке має статус узгодженого, при цьому, що Податковий кодекс України не передбачає виникнення податкового боргу на підставі лише даних з ІКПП і так само, не передбачає виникнення податкового боргу без визначення грошового зобов`язання і набуття ним статусу узгодженого.

Під час розгляду даного спору в суді було досліджено, що зменшення податковим органом в ІКП суми переплати товариства позивача з ПДВ, призвело до зменшення позитивного сальдо розрахунків товариства з бюджетом і, як наслідок, до виникнення податкового боргу.

Слід звернути увагу на те, що 28.04.2015 Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення (Форма «В1») № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 469002,00 грн., заявленої в декларації з ПДВ за грудень 2014 року, а також нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 234501,00 грн.

Так, зазначене податкове повідомлення-рішення було визнано протиправним та скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2015 у справі № 826/8552/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016.

Водночас, без урахування факту оскарження у судовому порядку вказаного ППР, податковий орган 25.08.2016 зменшив в ІКП суму переплати з ПДВ на суми в розмірі 469002,00 грн. та в розмірі 234501,00 грн., визначені скасованим судом податковим повідомленням-рішенням. При цьому, відновлення в ІКП суми переплати з ПДВ на суми 469002,00 грн. та 234501,00 грн. податковим органом здійснено не було.

Також, 13.05.2014 Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення (Форма «В1») № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 22198,00 грн., заявленої в декларації з ПДВ за січень 2014 року, а також нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 11099,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2014 року у справі № 826/6965/14 було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення (Форма «В1») № від 13.05.2014р. в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму в розмірі 21789,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 10894,50 грн. Дана постанова в зазначеній частині була залишена без змін постановою Верховного суду (Касаційного адміністративного суду) від 18.05.2018. При цьому, податковий орган 30.01.2019, тобто, вже після скасування судом вказаного ППР і набрання судовим рішенням законної сили, зменшив в ІКП суму переплати з ПДВ на суми в розмірі 22198,00 грн. та 11099,00 грн., визначені таким податковим повідомленням-рішенням, але відновлення в ІКП суми переплати з ПДВ на суми 21789,00 грн. та 11099,00 грн., в частині яких судом було скасовано податкове повідомлення-рішення (Форма 00241530 від 13.05.2014) податковим органом також здійснено не було.

12.08.2011 Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення (Форма «Р») № про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 83819,00 грн., а також нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 20955,00 грн.

Проте, зазначене податкове повідомлення-рішення було визнано протиправним та скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2011 у справі № 2а-12094/11/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2012. Водночас, не дивлячись на судове оскарження даного податкового повідомлення-рішення, податковий орган 13.08.2012, тобто після скасування судом такого ППР і набрання судовим рішенням законної сили, зменшив в ІКП суму переплати з ПДВ на суми розмірі 83819,00 грн. та в розмірі 20955,00 грн., визначені скасованим судом податковим повідомленням-рішенням, а відновлення в ІКП суми переплати з ПДВ на суми 83819,00 грн. та в розмірі 20955,00 грн. податковим органом здійснено не було.

Тож, виходячи з того, що податкові повідомлення-рішення були скасовані судом, сума переплати позивача з податку на додану вартість була безпідставно зменшена податковим органом в ІКП на всі вищевказані суми (469002,00 грн.; 234501,00 грн.; 21789,00 грн.; 10 894,50 грн.; 83819,00 грн. та 20955,00 грн.), зазначені в таких скасованих судом податкових повідомленнях-рішеннях, що, у свою чергу, призвело до безпідставного зменшення позитивного сальдо розрахунків платника з бюджетом на такі суми.

У листопаді 2014 року, ТОВ «Аскоп-Україна» шляхом подачі уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ за грудень 2011 р., січень 2012р., березень 2012р., жовтень 2012р., березень 2013р. та червень 2013р., було заявило суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в наступних розмірах: в уточнюючому розрахунку до декларації за грудень 2011р. - 249653,00 грн.; в уточнюючому розрахунку до декларації за січень 2012р. - 1967663,00 грн.; в уточнюючому розрахунку до декларації за березень 2012р. - 283859,00 грн.; в уточнюючому розрахунку до декларації за жовтень 2012р. - 2028071,00 грн.; в уточнюючому розрахунку до декларації за березень 2013р. - 394718,00 грн.; в уточнюючому розрахунку до декларації за червень 2013р. - 1587407,00 грн.

Так, згідно висновків акта № 8998/26-53-15-02/30579869 від 29.12.2014р. про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Аскоп-Україна» правомірності бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2011 року, січень, березень, жовтень 2012 року, березень, червень 2013 року, вересень 2014 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» було неправильно заявлено зазначені суми до бюджетного відшкодування (не за ті періоди), в зв`язку з чим, занижено бюджетне відшкодування в сумі 6476496,00 грн. (за січень 2012р. в сумі 214778,00 грн.; за лютий 2012р. в сумі 1967663,00 грн.; за квітень 2012р. в сумі 283859,00 грн.; за листопад 2012р. в сумі 2028071,00 грн.; за квітень 2013р. в сумі 394718,00 грн. та за липень 2013р. в сумі 1587407,00 грн.).

На підставі вказаного акта перевірки № 8998/26-53-15-02/30579869 від 29.12.2014р., податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення форми В2 № від 22.01.2015 року про збільшення суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 6476496,00 грн. (за вказані вище періоди) та про врахування зазначеної суми у зменшення таких зобов`язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів.

Таким чином, податковий орган визнав належність за товариством зазначеної суми, однак вказав на неможливість її бюджетного відшкодування за заявлені товариством періоди, у зв`язку із заявленням такої суми до бюджетного відшкодування не за ті періоди.

Зазначене податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 року форми В2 № не оскаржувалось позивачем.

Відповідно до підпункту 3 п. 6 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 966 від 23.09.2014р. (у редакції наказу Міністерства фінансів України №13 від 23.01.2015р.), у рядку 26 декларації за лютий 2015 року (І квартал 2015 року) вказуються суми: від`ємного значення, що підлягає зарахуванню до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу звітного (податкового) кредиту наступного податкового періоду; задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року; залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року.

ТОВ «Аскоп-Україна» 20 березня 2015 року подало до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року, в рядку 26 («Сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного звітного податкового) періоду») якої, відобразило дані суми ПДВ в розмірі 6476496,00 грн. разом з іншими сумами, зокрема, і сумою в розмірі 1412687,00 грн. Разом з такою декларацією, товариство подало Додаток 2 «Розрахунок суми залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 (Д2)», в графі 4 таблиці 1 якого вказало суми задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01.02.2015, зокрема, 1587407,00 грн.; 394718,00 грн.; 2028071,00 грн.; 1412687,00 грн.; 283859,00 грн.; 1967663,00 грн.; 214778,00 грн. Всього: 7889183,00 грн.

При цьому, сторона позивача пояснила, що правильність декларування таких сум, зокрема в графі 4 таблиці 1 Додатку 2, відповідала також листу Державної фіскальної служби України від 06.03.2015р. за № 7796/7/99-19-03-02-17 «Про податок на додану вартість», який був надісланий товариству Державною фіскальною службою України разом із супровідним листом від 24.03.2015р. за № 6132/6/99-99-19-03-02-15, в якому ДФС України повідомило товариству, що останнє може використовувати лист ДФС України від 06.03.2015р. за № 7796/7/99-99-19-03-02-17 «Про податок на додану вартість » у своїй роботі. В той же час, відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 06.03.2015р. № 7796/7/99-99-19-03-02-17 «Про податок на додану вартість», зокрема інформації, наведеної в п. 3 «Особливості заповнення таблиці 1 додатка 2 (Д 2) до податкової декларації з податку на додану вартість», залишки сум податку, що були заявлені платниками зику до бюджетного відшкодування та перенесені до граф 4 та 5 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до податкової декларації за лютий 2015 року, знімаються з обліку в ІКПП та надалі обліковуються в розділі IV декларації та в таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації в наступних звітних періодах до повного їх погашення.

У зв`язку з цим, 20.03.2015р. в ІКПП ТОВ «Аскоп-Україна» в розрізі взаєморозрахунків по податку на додану вартість було зменшено переплату по ПДВ (зняття з обліку в ІКПП) на підставі Додатку 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015 року на загальну суму 7889183,00 грн.

Також, 21 травня 2015 року ТОВ «Аскоп-Україна» подало до податкового органу уточнюючий розрахунок до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року, в зв`язку із необхідністю уточнення рядків 23.2 та 30 декларації (щодо сум, заявлених до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за січень - лютий 2015р.) і, відповідно, додатків 2, 3, та 4 до декларації, що містили інформацію щодо уточнених показників рядків 23.2 та 30 декларації. При цьому, графа 4 таблиці 1 додатку 2 була залишена без змін, оскільки уточнення показників рядків 23.2 та 30 декларації не стосувалось сум, зазначених у такій графі 4.

Необхідність подання разом з уточнюючим розрахунком відповідних додатків до декларації була передбачена пунктом 9 Розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 966 від 23.09.2014р. (у редакції наказу Міністерства фінансів України № 13 від 23.01.2015р., чинного в 2015 році, відповідно до якого, у разі вправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Після отримання податкової вимоги, Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» було виявлено, що 21.05.2015р. (тобто в день подачі уточнюючого розрахунку разом з додатком 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015р.), в ІКПП в розрізі взаєморозрахунків по податку на додану вартість було повторно зменшено переплату по ПДВ на підставі Додатку 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015 року на загальну суму 7889183,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що з наведеного вбачається, що на одні і ті ж самі суми ПДВ було двічі зменшено переплату з ПДВ в ІКПП позивача (зняття з обліку в ІКПП) на підставі одного і того ж Додатку 2 до однієї і тієї податкової декларації, не дивлячись на те, що товариство зобов`язане було подати такий додаток 2 разом з уточнюючим розрахунком відповідно до вимог пункту 9 Розділу VI Порядку № 966, і повторне зменшення сум переплати з ПДВ в ІКПП (зняття з обліку ІКППП) не було передбачене та не враховує суть вчинених позивачем дій.

Крім того, зменшення податковим органом переплати з ПДВ було здійснено не враховуючи те, що податковий орган визнав належність за товариством таких сум ПДВ за змістом ППР форми В2 № від 22.01.2015 року.

До того ж, право товариства на такі суми було підтверджено також Окружним адміністративним судом міста Києва у рішенні від 27 грудня 2019 року по справі № 826/22870/15, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, яким суд стягнув на користь товариства заявлену останнім суму бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 5706742,00 грн. (що складалась із вищевказаних сум ПДВ в розмірах 1587407,00 грн. + 394718,00 грн. + 2028071,00 грн. + 1412687,00 грн. + 283859,00 грн.).

Суд вважає, що наведені обставини дійсно підтверджують безпідставність зменшення податковим органом в ІКП ТОВ «Аскоп-Україна» сум переплати з ПДВ на суму в розмірі 7889183,00 грн., а тому, безпідставне зменшення в ІКПП ТОВ «Аскоп-Україна» сум переплати з ПДВ на суми, зазначені в скасованих судом податкових повідомленнях-рішеннях про які зазначалось вище та на суми, вказані в додатку 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015р., призвело до безпідставного зменшення позитивного сальдо розрахунків товариства з бюджетом на такі суми. Отже, під час розгляду даного спору, підтверджуються посилання позивача в цій частині позовних вимог, при цьому, стороною відповідача не було спростовано вказаних позивачем обставин.

У подальшому, в зв`язку із відшкодуванням 05 березня 2021 року на рахунок позивача сум бюджетної заборгованості з ПДВ в розмірі 5706742,00 грн. на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року у справі № 826/22870/15, позитивне сальдо розрахунків товариства з бюджетом було повністю прибрано і утворилось негативне сальдо на суму 2313845,61 грн., а відтак, починаючи із 06 березня 2021 року, утворилась і сума податкового боргу на таку ж суму 2313845,61 грн., про який наголошує відповідач.

Внаслідок додаткового отримання товариством 07 червня 2021 року суми бюджетного-відшкодування ПДВ в розмірі 1412951,00 грн. на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року у справі № 640/22357/19, сума податкового боргу була збільшена податковим органом на таку отриману суму і вже склала 3726796,61 грн., на яку і була складена оскаржувана податкова вимога.

На переконання суду, сам податковий борг товариства виник внаслідок безпідставного зменшення в ІКПП суми переплати з ПДВ і, відповідно, зменшення позитивного сальдо розрахунків товариства з бюджетом та подальшого отримання товариством бюджетної заборгованості з ПДВ на підставі судових рішень. При цьому, отримання товариством на підставі судових рішень бюджетної заборгованості із відшкодування ПДВ не може автоматично перетворюватись на зворотну суму податкового боргу товариства перед бюджетом, адже за своєю суттю та формою суперечить положенням Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у ТОВ «Аскоп-Україна» відсутня заборгованість перед бюджетом зі сплати ПДВ в розмірі 3726796,61 грн., яку відповідач вважає податковим боргом та прийняв оскаржувані рішення, а тому, оскаржувана податкова вимога не може вважатися такою, що прийнята у спосіб, визначений Податковим кодексом України. Враховуючи, що у ТОВ «Аскоп-Україна» відсутня заборгованість перед бюджетом з ПДВ в розмірі 3726796,61 грн., а також, беручи до уваги те, що виникненню податкового боргу передує визначення грошового зобов`язання і набуття ним статусу узгодженого, відповідач безпідставно склав та надіслав товариству оскаржувану податкову вимогу.

Виходячи з того, що оскаржуване рішення податкового органу про опис майна і товариства у податкову заставу прийнято на підставі відсутнього податкового боргу, таке рішення про опис майна також є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд дійшов висновку про те, що доводи сторони позивача, викладені у позовній заяві та наведені під час розгляду даного спору, є обґрунтованими, логічними та такими, що знайшли своє підтвердження, натомість, вказані у відзиві на позовну заяву обставини, лише відтворюють дані з ІКПП позивача, проте, не розкривають суті та не підтверджують правомірність прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні гуди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають задоволенню у повному обсязі, а оскаржувані рішення - скасуванню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 24970,00 грн., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

2. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у м. Києві від 16.07.2021 року № 0-2653.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 16.07.2021 року № 0-2653 про опис майна у податкову заставу.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 24970,00 грн. (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят гривень).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (, 02098, м. Київ, вул. Березняківська, 29, 1 поверх, літера Б);

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Повний текст рішення складено та підписано 22.11.2021 року.

Суддя В.І. Келеберда