Справа № 200/11352/21
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 р. Справа№200/11352/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт траст-компані» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

02.09.2021 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт траст-компані» (далі - Позивач) до Одеської митниці (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив наступне.

З 01 лютого 2019 року митні органи під час митного оформлення товару, імпортованого за прямими контрактами, припинили розмитнення за основним методом визначення митної вартості - за ціною контракту, мотивуючи це відсутністю достатньої інформації в наданому пакеті документів для митного оформлення. Для того, щоб не витрачати час та гроші, у зв`язку з виробничою необхідністю, позивач був змушений оформлювати імпортні митні декларації на товари за відкоригованою відповідачем, значно більшою, вартістю, та сплачувати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно дорозділу X цього Митного кодексу України, як передбачено частиною 7 статті 55 Митного кодексу України.

Позивач зазначив, що відповідачем не наведено в рішеннях про коригування митної вартості обґрунтування їх прийняття, не зазначено причини неможливості здійснити митне оформлення за основним методом визначення митної вартості, що суперечить ч.2. ст. 55 Митного кодексу України.

Також зазначає, що внаслідок прийняття відповідачем необґрунтованого рішення про коригування митної вартості № UA 500500/20221/200052/2 від 09.08.2021, № UA 500500/2021/200056/2 від 11.08.2021, сума обов`язкових платежів, сплачених позивачем на підставі митної декларації, є більшою на 629530,24 грн., ніж якби позивач сплачував ці платежі на підставі митної вартості товару, встановленої за основним методом митної вартості.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

03.11.2021 Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів за митними деклараціями програмним комплексом АСУР сформовані форми контролю, які передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості, витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. Під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів, декларантом разом з наведеними митними деклараціями, встановлено, що в наданих документах наявні розбіжності, надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку із цим митним органом витребувані додаткові документи на підтвердження митної вартості, а з причин їх не надання, визначено митну вартість за резервним методом. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просив позовін вимоги задовольнити.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» (ідентифікаційний код 42495453) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис, згідно ст. 43 КАС України здатне здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Видами діяльності позивача за КВЕД визначено: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний); 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 52.10 Складське господарство; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Відповідач - Одеська митниця (відокремлений підрозділ Держмитслужби), є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Митним кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

11.05.2021 між позивачем (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір доручення № 01/05-21, копія якого наявна в матеріалах справи. Умовами наведеного договору передбачено надання виконавцем за дорученням та від імені замовника послуг з митного оформлення вантажу.

На підставі умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_1 надавалися в інтересах позивача митні декларації для здійснення митного оформлення товарів позивача, обставини подання яких наведені нижче.

09.08.2021 декларантом позивача ФОП ОСОБА_1 надано до ВМО №2 Митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці ЕМД UА500500/2021/207077. Згідно цієї декларації до митного оформлення пред`явлено товар № 1 (код товару ) вартістю 71332,00 доларів США, товар № 2 (код товару ) вартістю 3562,60 доларів США, товар № 3 (код товару ) вартістю 113,25 доларів США. В графі 31 митної декларації зазначені кількість та розпізнавальні особливості пред`явленого до митного оформлення товару.

Разом із митною декларацією, декларантом позивача надані наступні документи: пакувальний лист RS -PL- 05062021 від 05.06.2021 р., рахунок-фактура (інвойс) - RS - ITC - 05062021 від 05.06.2021 р., коносамент - WMS21060464 від 13.06.2021 р., автотранспортна накладна - 1899 від 06.08.2021 р., декларація про походження товару - RS - ITC - 05062021 від 05.06.2021 р., рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 2383 від 06.07.2021 р., документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 1899 від 06.07.2021 р., доповнення до зовнішньоекономічного контракту - дод.угода б/н від 27.12.2019 р., доповнення до зовнішньоекономічного контракту - Специфікація № 39 від 05.06.2021 р., зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу подання якого для митного оформлення не супроводжується - ІТС-003 від 08.10.2018 р., договір про надання послуг митного брокера №01/05-21 від 11.05.2021, договір (контракт) на перевезення 07.10.2018/2570Д від 07.10.2018 р., інші некласифіковані документи вагова № РК-34311952 від 03.08.2021 р., довіреність №01/05 від 20.05.2021 р., тех. опис від 09.08.2021 р.

09.08.2021 о 17 год. 05 хв. інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» складено повідомлення декларанту про необхідність надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості: виписки з бухгалтерської документації; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями; експортної митної деклараці; каталогів, специфікацій, прайс-листів виробника товару.

09.08.2021 декларант позивача листом за № 09/08 повідомив про неможливість надання додаткових документів та прохання прийняти рішення на підставі наданих до митної декларації документів.

Повідомленням від 09.08.2021 о 17 год. 29 хв. декларанта позивача повідомлено про коригування митної вартості товару за резервним методом, через ненадання декларантом витребуваних митним органом документів.

09.08.2021 відповідачем прийнято рішення по коригування митної вартості № UA500500/2021/200052/2, яким збільшено митну вартість товару № 1 (код ) до 139679,07 доларів США (6,2600 доларів США вартість за одиницю), товару № 2 (код ) до 7880,44 доларів США (7,1500 доларів США вартість за одиницю). В рішенні зазначено, що митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) - за резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що по товару № 1 рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено є більшим - 6,26 дол. США за кг ваги нетто (МД від 02.08.2021 № UA500080/2021/202159); по товару № 2 рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено є більшим - 7,15 дол. США за кг ваги нетто (МД від 11.06.2021 № UA500020/2021/21203). Того ж дня прийнято картку відмови № UA 500500/2021/00557.

09.08.2021 з метою випуску ввезеного товару у вільний обіг декларант позивача надав до Одеської митниці ЕМД UА 500500/2021/207187 із врахуванням відкоригованої відповідачем митної вартості.

11.08.2021 декларантом позивача ФОП ОСОБА_1 надано до ВМО №2 Митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці ЕМД UА500500/2021/207499. Згідно цієї декларації до митного оформлення пред`явлено товар № 1 (код товару ) вартістю 47033,8000 доларів США, товар № 2 (код товару ) вартістю 484,8000 доларів США. В графі 31 митної декларації зазначені кількість та розпізнавальні особливості пред`явленого до митного оформлення товару.

Разом із митною декларацією, декларантом позивача надані наступні документи: пакувальний лист PL-ITC - 20062021 від 20.06.2021 р., рахунок-фактура (інвойс) - ITC -СІ- 20062021 від 20.06.2021 р., коносамент - WMS21062615А від 30.06.2021 р., автотранспортна накладна - 2177/1 від 10.08.2021 р., декларація -ITC-СІ- 20062021 від 20.06.2021 р., рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 2580 від 19.07.2021 р., документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 2177.1 від 19.07.2021 р., доповнення до зовнішньоекономічного контракту - додаткова угода б/н від 30.12.2019 р., доповнення до зовнішньоекономічного контракту - Специф № 27 від 20.06.2021 р., зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу - ІТС-006 від 22.10.2018 р., договір про надання послуг митного брокера №01/05-21 від 11.05.2021, договір (контракт) на перевезення 07.10.2018/2570Д від 07.10.2018 р., вагова №РК-34350443 від 04.08.2021 р., довіреність №01/05 від 20.05.2021 р., тех.опис від 11.08.2021 р.

11.08.2021 о 14 год. 14 хв. інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» складено повідомлення декларанту про необхідність надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості: виписки з бухгалтерської документації; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями; експортної митної декларації; каталогів, специфікацій, прайс-листів виробника товару.

11.08.2021 декларант позивача листом за № 11/08 повідомив про неможливість надання додаткових документів та прохання прийняти рішення на підставі наданих до митної декларації документів.

Повідомленням від 11.08.2021 о 14 год. 39 хв. декларанта позивача повідомлено про коригування митної вартості товару за резервним методом, через ненадання декларантом витребуваних митним органом документів.

11.08.2021 відповідачем прийнято рішення по коригування митної вартості № UA500500/2021/200056/2, яким збільшено митну вартість товару № 1 (код ) до 92486,82 доларів США (6,2800 доларів США вартість за одиницю), товару № 2 (код ) до 1077,93 доларів США (7,1500 доларів США вартість за одиницю). В рішенні зазначено, що митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) - за резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості є більшим товар 1 - МД від 10.08.2021 №UA500020/2021/206439 становить 6,28 дол. США/кг (ніж заявлено декларантом 3,756 дол. США/кг); товар 2 - МД від 07.08.2021 №UA5000110/2021/203586 становить 7,15 дол. США/кг (ніж заявлено декларантом 3,756 дол. США/кг). Того ж дня прийнято картку відмови № UA 500500/2021/00562.

11.08.2021 з метою випуску ввезеного товару у вільний обіг декларант позивача надав до Одеської митниці ЕМД UА 500500/2021/207589 із врахуванням відкоригованої відповідачем митної вартості.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 246 Митного кодексу України (далі - МК України; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч .1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (частина перша статті 257 Митного кодексу України).

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 5 статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннямистатей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннямистатей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

При цьому, основний метод, не застосовується у наступних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 Митного кодексу України).

За правилами частини третьої статті 58 Митного кодексу України, у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частини четверта та п`ята статті 58 Митного кодексу України).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 статті 54 Митного кодексу України).

Частиною 4 статті 54 Митного кодексу передбачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

Відповідно до частини 6 цієї статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно зі ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відмовою у митному оформленні є письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження (ст. 256 Митного кодексу України).

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 11 вересня 2015 року № 689 (далі - Методичні рекомендації).

У відповідності до п. 6 Розділу II вказаних Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 Розділу II Методичних рекомендацій).

З оскаржуваних позивачем рішень про коригування митної вартості вбачається, що підставою для їх прийняття стало виявлення розбіжностей в наданих до митного оформлення документах на підтвердження заявленої митної вартості та відсутність в них всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості здійснено через відсутність в митного органу інформації, необхідної для застосування інших методів визначення митної вартості. Підставою прийняття карток відмови, що оскаржуються позивачем, стало прийняття рішень про коригування митної вартості.

В електронних повідомленнях відповідача про витребування додаткових документів на підтвердження митної вартості та рішеннях про коригування митної вартості, сформованих під час митного оформлення митних декларацій № UА500500/2021/207077 від 09.08.2021, № UА500500/2021/207499 від 11.08.2021 відповідачем зазначено про неможливість проведення перевірки правильності визначення митної вартості самого товару, за умовами договору транспортного експедирування не надано відомості щодо підтвердження витрат, які є складовою митної вартості заявлених товарів; рахунок на оплату фрахту не містить відомостей щодо укладеного договору про надання послуг та калькуляції витрат із включенням до складових митної вартості товарів; невизначення чисельних складових транспортних витрат та невідповідність відомостей довідок про транспортні витрати, за змістом яких транспортні послуги за межами території України не надавалися.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, будь-яке витребування митним органом додаткових документів на підтвердження митної вартості має здійснюватися за наявності законодавчо визначених умов, вимога про надання документів має бути обґрунтованою, декларант або уповноважена ним особа має усвідомлювати яка саме інформація щодо митної вартості потребує встановлення або уточнення.

З матеріалів справи вбачається, що декларант позивача під час митного оформлення надав до митного оформлення: пакувальний лист, рахунок-фактура (інвойс), коносамент, автотранспортну накладну, декларацію про походження товару, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, довідка про транспортні витрати, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу із доповненнями та специфікацією на постачання певної партії товару, договір (контракт) про перевезення, техдокументація або тех. опис (фото) товару.

До митного оформлення позивачем разом із митними деклараціями надавалися контракти з експортером: № ІТС-003 від 08.10.2018, № ІТС-006 від 22.10.2018.

Пункт 2.3 договорів № № ІТС-003 від 08.10.2018, № ІТС-006 від 22.10.2018 передбачає включення до ціни товару вартість тари, упаковки, маркування, завантаження в транспортний засіб відповідно до умов поставки FOB Нингбо (КНР) або на інших умовах, зазначених в специфікаціях до контракту, що є його невід`ємною частиною. Відповідно до пункту 7.3. контрактів, тара, в яку упакований «товар» - разова, безповоротна, входить до вартості «товару». Постачання на умовах FOB Нингбо (КНР) передбачено специфікаціями до цих контрактів.

Суд не приймає до уваги посилання на неможливість перевірки обґрунтованості визначення митної вартості самого товару через відсутність інформації про вартість тари, пакування та навантаження, оскільки в даному випадку відповідач вимагає від позивача підтвердження складових ціни товару, а не складової митної вартості. Надані до митного оформлення декларантом позивача документи, зокрема, контракт, специфікація, рахунок на сплати вартості товару не містили розбіжностей щодо ціни товару, та є достатніми для визначення ціни товару як складової митної вартості.

Підпунктами б та в частини 10 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами та вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Оскільки умовами укладених позивачем договорів, на підставі яких здійснювалося придбання імпортованих товарів, передбачалося включення до ціни вартості тари та упаковки, підстави для визначення їх чисельної складової в ціні ввезеного товару відсутні.

Стосовно твердження відповідача про недодання до митного оформлення відомостей про повну вартість транспортно-експедиційних послуг, суд зазначає наступне. Серед інших документів, доданих до митного оформлення, до митного оформлення надані довідки про транспортні витрати, в яких визначено розмір транспортних витрат. В довідках зазначено, що транспортно-експедиторські послуги за межами території України не надавалися, страхування вантажу не здійснювалось.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на ненадання позивачем доказів оплати за перевезення, оскільки законодавством України не передбачено втручання митниці у господарські відносини між декларантом та перевізником. Факт оплати чи не оплати за транспортно-експедиційних послуг жодним чином не може вплинути на митну вартість товару. Суд зазначає, що відомостей наданих до митних декларацій довідок про транспортні витрати достатньо для визначення вартості перевезення як складової митної вартості.

Отже, на час митного оформлення в митного органу були наявні документи, які б підтверджували митну вартість та її складові, з огляду на що, суд вважає протиправними посилання відповідача на відсутність в наданих до митного оформлення документах відомостей про складові митної вартості товару, через що неможливо здійснити митне оформлення імпортованого позивачем товару за заявленою ним митною вартістю.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9442,96 грн., який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно з ч. 1, п.п. 1, 2, 5 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до складу судових витрат ходять витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правої допомоги № 01 від 11.02.2019 року, укладений між позивачем (клієнт) та адвокатським об`єднанням «ЛОНЧАК», ордер серії АР № 1014307 від 03.03.2021, додаткова угода № 59 від 11.02.2019 до договору № 01 від 11.02.2019, предметом якої є дії щодо оскарження рішень про коригування митної вартості та карток відмови, згідно якої вартість послуг зі складання позову становить 5000,00 грн., акт приймання-передачі наданих послуг від 19.08.2021.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт траст-компані» (87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Громової, б. 69, ідентифікаційний код юридичної особи в ) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, Донецька обл., м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, б.21А, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування Товариству з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАНС-КОМПАНІ» митної вартості № UA 500500/20221/200052/2 від 09.08.2021.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування Товариству з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАНС-КОМПАНІ» митної вартості № UA 500500/2021/200056/2 від 11.08.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» судові витрати в загальній сумі 14442 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок дві) гривні 96 копійок, з яких судовий збір в сумі 9442 гривні 96 копійок, витрати на правничу допомогу - 5000 гривень.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський