Справа № 812/1207/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року справа №812/1207/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна І.В., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021р. у справі № 812/1207/18 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В., повний текст складено 13.09.2021р. в м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 у справі №812/1207/18 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області, визнано протиправною відмову УПФУ в м. Лисичанську Луганської області у виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням термінів її виплати з 22.07.2009 по 16.03.2015, оформлену листом від 19.04.2018 № 133/І-7; зобов`язано УПФУ в м. Лисичанську Луганської області провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням термінів її виплати з 22.07.2009 по 16.03.2015, у задоволенні решти вимог відмовлено (т.1, а.с. 237-241).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 у справі № 812/1207/18 апеляційні скарги ОСОБА_1 та УПФУ в м.Лисичанську Луганської області залишено без задоволення, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 у справі №812/1207/18 без змін (т.2, а.с. 40-43).

08.09.2021 року на адресу суду першої інстанції від позивача надійшла заява в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій позивач просив:

- визнати дії Головного управління ПФУ в Луганській області по виконанню розрахунку розміру компенсації втрати частини пенсії протиправними;

- визнати довідку розрахунку розміру компенсації втрати частини пенсії за підписом заступника начальника УПФУ м. Лисичанськ О. Муляревич нікчемною, такою, що не відповідає вимогам Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

- визнати розрахунок наданий позивачем таким, що відповідає вимогам Закону України від 19.10.2000 № 2150-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

- стягнути з Головного Управління ПФУ в Луганській області борг компенсації втрати частини пенсії в розмірі 58058,20 грн. (т.2, а.с. 113).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії повернуто без розгляду (т.2, а.с. 120-121).

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вважає висновки суду не відповідають наведеним фактам, просив задовольнити заяву в повному обсязі.

В обґрунтування зазначає, що 11.08.2021р. позивач отримав відмову ГУ ПФУ у Луганській області зробити нарахування суми компенсації відповідно вимогам Закону України №2050-ІІІ та 20.08.2021р. звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ у Луганській області про визнання дій по виконанню рішення протиправними, призначення експертизи довідки розрахунку компенсації втрати частини пенсії на відповідність вимогам Закону України №2050-ІІІ, стягнення моральної шкоди. Але, ухвалою 30.08.2021р. (справа №360/4449/21) позовну заяву повернуто позивачу. Отже, 08.09.2021р. позивач звернувся до суду (в даній справі) з заявою в порядку ст.383 КАС України про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень з виконання рішення суду (т.2, а.с. 123-124).

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності п.2 ч. 1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами в межах та доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з такого.

Приймаючи рішення про повернення заявнику заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень у справі №812/1207/18, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено 10-денний строк, встановлений статтею 383 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. ст. 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в ст. 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 КАС України у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно з ч. 4 ст. 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Таким чином, перебіг десятиденного строку для звернення до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України, починається з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви позивач посилається на те, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 у справі № 812/1207/18 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням термінів її виплати з 22.07.2009 по 16.03.2015.

Позивач неодноразово звертався за наданням розрахунку суми компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням термінів її виплати з 22.07.2009 по 16.03.2015.

Листом від 09.07.2021 Головне управління ПФУ в Луганській області надало заявнику розрахунок суми компенсації і виплати її 15.07.2020 року у розмірі 12721,08 грн, додана довідка розрахунку розміру компенсації втрати частини пенсії за підписом заступника начальника УПФУ м. Лисичанськ О.Муляревич. Виконавчий лист у справі № 812/1207/18 виданий 02.10.2018, а 08.10.2018 відкрито виконавче провадження № 57380295. Заявником надано інформацію про виконавче провадження станом на 13.08.2021.

Як встановлено судом, позивач отримав лист Головного управління ПФУ в Луганській області від 09.07.2021 №1200-0401-8/22414, в якому зазначено, що Управлінням через філію Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» 15.07.2020 року по платіжному дорученню №7533 позивачу було перераховано на картковий рахунок компенсація в сумі 12721,08 грн. Зазначено, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року по справі №812/1207/18 виконано у повному обсязі та не потребує внесення до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою на підставі Постанови КМУ №649 від 22.08.2018 року (т.2, а.с. 116).

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що вважаючи розрахунок хибним, помилковим та таким, що не відповідає вимогам Закону України №2050-ІІІ, в порядку досудового вирішення спору звернувся 17.07.2021р. зі скаргою до ГУПФУ у Луганській області, але 11.08.2021р. отримав відмову Управління зробити нарахування суми компенсації відповідно вимогам Закону України №2050-ІІІ.

Отже, позивач дізнався про порушення своїх прав, в липні 2021 року, зокрема після отримання листа Головного управління ПФУ в Луганській області від 09.07.2021 №1200-0401-8/22414.

Проте із заявою в порядку ст. 383 КАС України позивач звернувся до суду лише 08.09.2021 року.

Доводи апелянта, що ухвалою від 30.08.2021р. у справі №360/4449/21 позовну заяву повернуто позивачу, та 08.09.2021р. позивач звернувся до суду з заявою в порядку ст.383 КАС України, колегія суддів не приймає, оскільки листами від 09.07.2021 та від 11.08.2021 ГУ ПФУ у Луганській області повідомило позивача, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року по справі №812/1207/18 виконано у повному обсязі.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у суду першої інстанції були обґрунтовані підстави повернути заяву, у зв`язку із тим, що така не відповідає вимогам ч. 5 ст. 383 КАС України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 249, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021р. у справі № 812/1207/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021р. у справі № 812/1207/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко