Справа № 160/9481/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2021 року Справа № 160/9481/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 як судді у відставці із 90 % до 68 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничним розміром, починаючи з 19.02.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. 06.04.2021 року позивач звернувся із заявою до відповідача щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розрахунку 90% суддівської винагороди працюючого судді. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 року по справі №160/9975/20, було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою, виданою Територіальним управлінням ДСА України в Дніпропетровській області від 24.02.2020 року № Б-с-354 з 19.02.2020 року, в результаті якого було зменшено відсотковий розмір грошового утримання з 90% до 68%. Вважаючи протиправними дії відповідача при проведенні перерахунку та зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 16.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
13.07. 2021 року надійшов відзив на адміністративний позов від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні адміністративного позову. Так, відповідачем зазначено, що з 19.02.2020 року порядок визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці регулюються статтею 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", в якій зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Стаж на посаді судді позивача складає 29 років 9 місяці 23 днів, що складає 68% грошового утримання судді. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 року по справі №160/9975/20, ОСОБА_1 проведено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 68% від суми суддівської винагороди на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області від 24.02.2020 року № Б-с-354. Зазначав, що вимоги позивача провести перерахунок на підставі довідки від 21.09.2020 року № Б-с-354 в розмірі 90% грошового утримання судді не підлягають задоволенню, оскільки такий перерахунок пенсійним органом вже було проведено.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 11 грудня 2003 року № 1396-IV «Про звільнення суддів» відповідно до пункту 15 статті 85, пунктів 2 і 9 частини п`ятої статті 126 Конституції України, статті 43 Закону України "Про статус суддів" ОСОБА_1 звільнено з посади судді Нікопольського міського суду Дніпропетровської області.
У зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 27.02.2020 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з наданням довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 24.02.2020 року № Б-с-354, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 35 від 27.02.2020 року в перерахунку пенсії по заяві від 27.02.2020 року згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відмовлено.

Також листом «Про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці» від 30.04.2020 року № 710/03-16 відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки від 24.02.2020 року № Б-с-354, з посиланням на те, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який не проходив кваліфікаційного оцінювання, не призначався на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів», не пропрацював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, за зверненнями що надходять після 18.02.2020 року, виникає згідно статті 142 цього Закону. Суддям у відставці, яким за зверненнями до 18.02.2020 року перерахунок проведено з 01.01.2020 року, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010 року, перерахунок буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 року по справі №160/9975/20 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 35 від 27.02.2020 року та «Про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці» від 30.04.2020 року № 710/03-16, якими відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку довічного утримання судді у відставці;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області від 24.02.2020 року № Б-с-354, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

На виконання рішення суду від 21.10.2020 року у справі № 160/9975/20 відповідачем був здійснений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з урахуванням всіх складових суддівської винагороди (посадового окладу, доплати за вислугу років та ін.) виходячи з нового розміру суддівської винагороди 117922,20грн., згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 24.02.2020 року №Б-с-354 з 19.02.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат, проте розрахунки були здійсненні, виходячи із розміру 68% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, відповідач зменшив відсоток щомісячного довічного грошового утримання позивача з 90 % до 68% відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 19 лютого 2020 року.

06.04.2021 року позивач звернувся із заявою до відповідача щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розрахунку 90% суддівської винагороди працюючого судді.

11.05.2021 року позивач отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за вих. № 15324-11597/М-01/8-0400/21 Про надання інформації, в якому відповідач зазначив, що починаючи з 18.02.2020 року розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулюється статтею 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII. Стаж роботи на посаді судді становить 29 років 9 місяців 23 днів, що складає 68% грошового утримання судді, у зв`язку із чим, підстави для проведення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у розмірі 90% не має підстав.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення його щомісячного довічного грошового утримання протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відсоток розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді визначений на підставі частини 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI (з урахуванням пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016).

Підпунктом 1 пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016визначено: частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Отже, маючи 29 роки 9 місяців 23 днів суддівського стажу, позивач згідно з частиною 3 статті 141 Закону від 07.07.2010 № 2453-VI мала право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Проте Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII визначені інші вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:

- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII);

- базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції) (ч.3, 4 ст.135 Закону № 1402-VIII).

Враховуючи положення ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII та суддівський стаж позивача (повних 29 роки 9 місяців 23 днів роботи на посаді судді), з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 68 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, зазначає, що визначення відсотку довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на підставі норм Закону № 1402-VIII не призводить до порушення статті 22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач згідно з нормами Закону № 1402-VIII, не є меншим ніж той, який був забезпечений позивачу на підставі положень Закону від 07.07.2010 № 2453-VI.

Також суд зазначає, що при визначенні належного розміру довічного грошового утримання судді у відставці не можуть бути одночасно застосовані положення Законів № 1402-VIII та № 2453-VI, оскільки це призведе до значного звуження прав та законних інтересів діючих суддів після настання права виходу у відставку, що прямо суперечить Конституції Україні.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд доходить висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 68% суддівської винагороди є правомірними, а позовні вимоги щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 139, 242 - 246, 247, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Врона