Справа № 400/11419/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23 листопада 2021 р. № 400/11419/21
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Птичкіна В.В., ознайомившись з

позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; стягнення моральної шкоди в розмірі 66 744,00 грн,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради щодо забезпечення особистого немайнового права позивача на проживання в безпечному для здоров`я і життя довкіллі на території міста Миколаєва;

зобов`язати Миколаївську міську раду забезпечити на території міста Миколаєва безпечне для здоров`я і життя позивача довкілля;

зобов`язати Миколаївську міську раду утримувати безпритульних собак, що є комунальною власністю, на ізольованій, добре огородженій території;

стягнути з Миколаївської міської ради на користь позивача 66 744 грн морального відшкодування.

У позові ОСОБА_3 , зокрема, вказав, що Миколаївська міська рада (надалі ММР або відповідач) порушує особисте немайнове право фізичної особи право на безпечне перебування на території міста. Як зазначив позивач «… Центр захисту тварин випускає у місто собак впродовж багатьох, тож тепер у місті багато тисяч безпритульних собак, які є комунальною власністю. Ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані не допускати порушень прав і законних інтересів фізичних осіб та не створювати загрози безпеці людей … Міська рада, яка є юридичною особою і власницею безпритульних собак, протиправно утримує їх не на ізольованій, добре огородженій території, а у вільному вигулі на території міста, тобто на вулицях, площах, в парках і скверах, у дворах житлових будинків. Міська рада порушує … право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, бо створила таке довкілля, що .. щоденно доводиться у місті перебувати поміж собаками, значна частина з яких є агресивними. Проживання поміж собаками є небезпечним для … життя і здоров`я, бо ж часто собаки проявляють агресивність. Перебування у місті поміж собаками викликає … почуття страху та тривоги, що шкодить … психічному здоров`ю … вже багато разів бродячі собаки проявляють агресію … кожна зустріч із бродячим собакою в громадських місцях викликає … панічний страх, що призводить до погіршення самопочуття і викликає душевні страждання і душевний біль …».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною пятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 29.05.2019 у справі № 826/9341/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:

«… Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин …

… Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень ...

… Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 ЦПК, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства …».

В обґрунтування позову ОСОБА_3 послався на те, що відповідач «… багато років порушує … конституційне право <позивача> на безпечне для життя і здоров`я довкілля на території міста утримуючи своїх собак у вільному вигулі …».

Отже, позивач вважає, що відповідач неналежним чином виконує обов`язки власника безпритульних тварин.

На думку суду, виконання зазначених обов`язків неможливо ототожнювати зі здійсненням публічно-владних управлінських функцій.

У пункті 19 постанови від 17.06.2020 у справі № 826/10249/18 Велика Палата Верховного Суду вказала:

«Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції, тобто хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта, у яких одна особа може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним публічно-владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, у яких виник спір (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі N 914/2006/17 (провадження 12-58гс18, пункти 5.7, 5.8), від 4 вересня 2018 року у справі N 823/2042/16 (провадження 11-377апп18, пункти 28-30), від 2 квітня 2019 року у справі N 137/1842/16-а (провадження N 11-1506апп18))».

З урахуванням наведеного, суд визнав хибними доводи позивача про наявність публічно-правового спору. Оскільки ММР не здійснює відносно позивача публічно-владних управлінських функцій, а порушення відповідачем особистих немайнових прав ОСОБА_3 пов`язує з неналежною реалізацією органом місцевого самоврядування права власності, захист прав (інтересів) має відбуватись в порядку, встановленому нормами цивільного процесуального законодавства.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_4 не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, наслідком чого, відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є відмова у відкритті провадження в адміністративній справі.

На підставі вищезазначеного, керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна