Справа № 200/6661/21
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 р. Справа№200/6661/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення №02 від 06.05.2021 року про відмову у переводі з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723- XII згідно із заявою, поданою 29.04.2012 року,

зарахувати до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 року по 29.04.2021 року,

визнати бездіяльність, яка виразилась у не переведені з пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р. - протиправними,

зобов`язати перерахувати та здійснити виплату пенсії з 29 квітня 2021 року відповідно статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ та п.10, п.12 Розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015р. №889-VІІІ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 04.06.2014 року перебуває на обліку відповідача як одержувач пенсії за віком. 29 квітня 2021 року, звернулася із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, зокрема, пенсію державного службовця та зарахування до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 04 липня 2001 року по 29 квітня 2021 року відповідно до п.10, п.12 Розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 р. №889-УІІІ (далі-Закон №889-VІІІ), статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-ХІІ (далі-Закон №3723-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби» від 25.03.2016р. №229, постанови Кабінету Міністрів від 16.09.2016р. №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Однак, відповідач рішенням №02 від 06.05.2021 року відмовив у переводі з одного виду пенсії на інший, зазначивши про відсутність необхідного стажу державної служби. Позивач наполягає, що має необхідний стаж роботи в органах місцевого самоврядування більше 27 років, що також вважається роботою на державній службі відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-111 від 07.06.2001р. (далі-Закон №2493). В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 дотримані усі умови, необхідні для проведення перерахунку пенсії відповідно до Закон № 889-VІІІ, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 07 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін.

Ухвалою суду від 11 серпня 2021 року розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ухвали від 04 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на його необґрунтованість.

Так, відповідач зазначає, що відповідно до частини 1 статті 37 Закону №372З-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після 01.05.2016 року, відповідно до статті 90 Закону №889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Оскільки на час звернення позивач досягла пенсійного віку - 60 років, проте станом на 01.05.2016 року стаж державного службовця складає 08 років 00 місяців 08 днів, ОСОБА_2 не має права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ.

Щодо зарахування до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування відповідач звертає увагу на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016 «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби».

Сторони до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Приписами частини 5 статті 250 КАС України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З`ясовуючи обставини справи, судом встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 є одержувачем пенсії за віком (а.с.16).

Відповідно до рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України №02 від 06.05.2021 року на заяву позивача від 29.04.2012 року відмовлено у переводі з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, в зв`язку з відсутністю необхідного стажу 10 років державного службовця станом на 01.05.2016 року, а саме стаж державного службовця заявника до 01.05.2016 року складає 8 років 0 місяців 8 днів (а.с.17).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області від 29.04.2021 року №09-72/10 (а.с.20), позивач працювала:

з 19.07.1997 року по 02.01.1995 року інспектором з виплати пенсій та допомог,

з 02.01.1995 року по 01.08.1996 року спеціалістом 1 категорії по призначенню і виплаті пенсії та допомог,

з 01.08.1996 року по 23.02.2001 року головним спеціалістом по виплаті пенсій та допомог,

з 23.02.2001 року по 15.07.2011 року, 02.12.2013 року по 02.02.2015 року головним спеціалістом відділу контролю за правильністю призначення та виплатою пенсії,

з 15.07.2011 року по 02.12.2013 року та з 02.02.2015 року по теперішній час заступником начальника відділу контролю за правильністю призначення та виплати пенсій.

В довідці зазначено, що всього стаж державної служби, служби в органах місцевого самоврядування на 29.04.2021 року складає 27 років 09 місяців 10 днів.

Як слідує з матеріалів справи, спірним питанням є не зарахування відповідачем до стажу державної служби позивача періоду роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 року по 29.04.2021 року.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, передбачено Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 року № 899 «Про державну службу» зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723 «Про державну службу» лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року № 899 «Про державну службу», та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723 «Про державну службу» вік і страховий стаж.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 899 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 899 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 899 передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, право на пенсію одержують особи, зазначені в пунктах 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року № 899, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених вище Законів не зазначається, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом України «Про державну службу» не призначалась.

Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-111 від 07.06.2001 року (далі-Закон №2493) регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (частина 2 Закону України № 889-VIII).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493, дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

За посадовими особами місцевого самоврядування, посади яких на момент набрання чинності цим Законом було віднесено до відповідних категорій та яким присвоєно ранг згідно з пунктом 5 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зберігається така сама категорія та присвоюється такий самий ранг з додержанням вимог цього Закону.

З виданої Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області довідки від 29.04.2021 року №09-72/10 слідує, що стаж державної служби, служби в органах місцевого самоврядування ОСОБА_1 на 29.04.2021 року складає 27 років 09 місяців 10 днів.

Стосовно посилання відповідача на відсутність підстав зарахування до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016 року «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби» (далі - постанова КМУ №229), суд зазначає наступне.

Згідно пункту 4 постанови КМУ №229 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, доводи позивача щодо необхідності зарахування до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 року по 29.04.2021 року знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача №02 від 06.05.2021 року щодо відмови у переводі з пенсії за віком на пенсію державного службовця ОСОБА_1 є неправомірним та підлягає скасуванню.

Щодо належдного способу захисту порушеного права позивача суд зазначає, що за приписами частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Оскільки судом не встановлено певну бездіяльність відповідача, яка б мала самостійні правові наслідки щодо порушення прав, свобод чи інтересів позивача, належним способом захисту порушеного права є скасування протиправного рішення відповідача.

Окрім того, статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати та здійснити виплату пенсії з 29 квітня 2021 року є передчасними та у цій справі задоволенню не підлягають.

Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України №02 від 06.05.2021 року №02 від 06.05.2021 року та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2012 року про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723- XII з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., наведена сума відповідно до положень статті 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 454 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України №02 від 06.05.2021 року №02 від 06.05.2021 року про відмову у переводі з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 29.04.2012 року про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків щодо зарахування до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 року по 29.04.2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 листопада 2021 року, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов