Справа № 820/2460/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 листопада 2021 року

Київ

справа №820/2460/17

адміністративне провадження № Зв/9901/2/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Головуючої Головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі №820/2460/17 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення суддівської винагороди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (далі - ТУ ДСА у Харківській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ТУ ДСА у Харківській області щодо нездійснення нарахування судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 суддівської винагороди виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»;

- стягнути з відповідача на його користь суддівську винагороду за січень-травень 2017 року у розмірі 87228,98 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року позов залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ТУ ДСА у Харківській області щодо нездійснення нарахування судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 суддівської винагороди, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», та зобов`язано здійснити відповідний перерахунок та виплату позивачу суддівської винагороди, виходячи з розміру посадового окладу в сумі 32000 гривень.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 08 листопада 2018 року скасовано постанову суду апеляційної інстанції та залишено в силі постанову суду першої інстанції.

Приймаючи означене вище рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що суддівська винагорода для суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, має розраховуватися на підставі приписів Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI, однак з урахуванням частини першої статті 135, пункту 23 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, та пункту 3 ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII.

02 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд вищеозначеної постанови КАС ВС за виключними обставинами, у якій просить скасувати постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року та ухвалити нову, якою постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року залишити без змін. На обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року за №11-р/2018 визнані неконституційними положення частин третьої та десятої статті 133 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, якими керувався Суд під час ухвалення оскаржуваного рішення, що є підставою для перегляду такого рішення за виключними обставинами.

ТУ ДСА в Харківській області скористалося своїм правом та надіслало до суду пояснення, в яких, посилаючись на встановлені обставини та висновки Верховного Суду просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 листопада 2018 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду заяви.

За приписами пункту 2 частини першої статті 345 КАС України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

За приписами статті 361КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

У відповідності до положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як вбачається зі змісту постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 листопада 2018 року, про перегляд за виключними обставинами якої просить позивач, відмовляючи у задоволенні позовних вимог Суд виходив із того, що після набрання чинності Закону України від 6 грудня 2016 року № 1774-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата (3200 грн) не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 грн.

В свою чергу, рішенням Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року за №11-р/2018 визнані неконституційними положення частин третьої та десятої статті 133 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII.

Таким чином, норми, якими керувався Верховний Суд при ухваленні спірної постанови Рішенням Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року №11-рп/2018 неконституційними не визнавались.

Крім того, частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Конституційний Суд України у Рішенні від 24 грудня 1997 року № 8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій) зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30 вересня 2010 року № 20-рп/2010 у справі за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність".

Таким чином, за змістом статті 152 Конституції України, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивної дії та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Отже, дія частини третьої статті 133 Закону України від 7 липня 2010 року №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд» на підставі рішення Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року №11-рп/2018 справа №1-7/2018(4062/15) втратила чинність лише 4 грудня 2018 року та не може вплинути на спірні правовідносини, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Аналогічної позиції щодо оцінки, рішень Конституційного Суду України як виключної обставини послідовно дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах від 25 липня 2019 року в справі №804/3790/17, від 23 грудня 2019 року в справі №814/1274/17 і в ухвалах від 23 січня 2019 року в справі №820/2462/17, від 12 серпня 2020 року в справі №826/18177/15, від 23 вересня 2020 року в справах №820/1331/16, №808/1090/16, №820/1498/16.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами підлягає залишенню без задоволення, а постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі №820/2460/17,- без змін.

Керуючись статтями 246, 345, 361 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі №820/2460/17.

.

Ухвала набирає законної сили в день постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: І. Л. Желтобрюх

Судді: О.В. Білоус

Т.Г. Стрелець