Справа № 2а-4408/12/2670
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Мамедова Ю.Т. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Справа № 2а-4408/12/2670

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2021 року у справі

за позовом управління Пенсійного фонду України

у Дніпровському районі м. Києва

до товариства з обмеженою відповідальністю «Алексгалл»

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Алексгалл» (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 35 866,24 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2012 року адміністративний позов було задоволено повністю.

20 листопада 2012 року на підставі та на виконання зазначеного судового рішення видано виконавчий лист.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року у виконавчому провадженні за виконавчим листом у справі № 2а-4408/12/2670 замінено стягувача з Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на Лівобережне ОУПФУ в м. Києві.

Ухвалою суду від 25 червня 2018 року замінено стягувача у вказаному виконавчому листі з Лівобережного ОУПФУ в м. Києві на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

03 червня 2021 року до суду надійшла заява ГУ ПФУ в м. Києві про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2021 року в задоволенні зазначеної заяви відмовлено.

Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що заявник пропустив строк звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа на рішення суду у цій справі і підстави для поновлення йому такого строку відсутні, а також з того, що заявником не надано належних і допустимих доказів втрати вказаного виконавчого листа.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ГУ ПФУ в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити його заяву, зазначаючи, що виконавчий лист у цій справі було вперше пред`явлено до виконання у 2012 році, після чого він неодноразово повертався стягувачу та знову подавався до виконання та тривалий час перебував у провадженні органів ДВС.

Також, апелянт зазначає, що у березні 2020 року на території України було запроваджено карантин, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та отримати будь-яку інформацію щодо виконавчого листа № 2а-4408/12/2670.

Апелянт зазначає, що в січні 2021 року він звернувся із запитом до Дніпровського РВ ДВС м .Києва та дізнався про витрату виконавчого листа.

При цьому, апелянт вказує, що заборгованість ТОВ «Алексгалл» у розмірі 35 866,24 грн на теперішній час не погашена і ГУ ПФУ в м. Києві позбавлено можливості повторно пред`явити відповідний виконавчий лист до виконання.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

23.11.2021 о 13:45 год. у судове засідання учасники справи не з`явилися та причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим відповідно до ст. 311 КАС України апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист № 2а-4408/12/2670 було виданий у 2012 році і в цьому ж році вперше пред`явлено до виконання.

У січні 2021 року ГУ ПФУ в м. Києві з метою отримання інформації про стан виконавчого провадження звернулося до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із запитом на надання інформації.

Листом від 18.01.2021 № 5804 начальник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що 26.04.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копію якої, разом з оригіналом виконавчого документа, направлено на адресу стягувача.

Матеріали справи не містять доказів втрати оригіналу виконавчого листа при пересилці, про що зазначає представник ГУ ПФУ в м. Києві у поданій заяві, та/або доказів неотримання поштового відправлення органом Пенсійного фонду.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пунктами 18.2, 18.4 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII, оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюються в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є одночасна сукупність двох умов: 1) виконавчий лист втрачений і це підтверджується відповідними доказами; 2) строк для пред`явлення його до виконання не сплив.

Разом з тим, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є наявність об`єктивних поважних причин, за яких такий строк був пропущений.

Перевіряючи доводи апелянта, колегія суддів звертає увагу на те, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження ГУ ПФУ в м. Києві не було надано належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували втрату виконавчого листа № 2а-4408/12/2670.

Крім того, судова колегія зазначає, що ГУ ПФУ в м. Києві не лише не надало доказів втрати зазначеного виконавчого листа, а й пропустила регламентований КАС України строк звернення до суду із заявою про видачу його дубліката.

При цьому, наявності жодних поважних причин пропуску цього строку апелянтом перед судом не доведено.

Доводи апелянта про те, що зазначений виконавчий лист було вперше пред`явлено до виконання у 2012 році, після чого він неодноразово повертався стягувачу та знову подавався до виконання і тривалий час перебував у провадженні органів ДВС, жодним чином не підтверджують наявності вищенаведених правових підстав для видачі ГУ ПФУ в м. Києві дублікату такого виконавчого листа та/або для поновлення строку його пред`явлення до виконання.

Твердження апелянта про те, що у березні 2020 року на території України було запроваджено карантин, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та отримати будь-яку інформацію щодо виконавчого листа № 2а-4408/12/2670, судова колегія відхиляє як необґрунтовані.

При цьому, у контексті аналізу таких доводів суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом не доведено, що до запровадження карантину упродовж майже восьми років з 2012 року по 2020 рік він не мав можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та отримати будь-яку інформацію щодо виконавчого листа № 2а-4408/12/2670, а також, що під час запровадження карантину він не міг письмово звернутися до органу ДВС щодо отримання відповідної інформації.

Крім того, як було встановлено вище, ще у 2018 році оригінал виконавчого листа було повернуто стягувачу.

Доводи апелянта про те, що в січні 2021 року він звернувся із запитом до Дніпровського РВ ДВС м .Києва та дізнався про витрату виконавчого листа, засновуються на суб`єктивній оцінці апелянта та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Посилання апелянта на те, що заборгованість ТОВ «Алексгалл» у розмірі 35 866,24 грн на теперішній час не погашена і ГУ ПФУ в м. Києві позбавлено можливості повторно пред`явити відповідний виконавчий лист до виконання, колегія суддів відхиляє з огляду на вищезазначене.

Аналізуючи всі доводи апелянта, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у цьому випадку відсутні правові підстави, прямо передбачені вищенаведеними нормами КАС України, для видачі ГУ ПФУ в м. Києві дубліката виконавчого листа № 2а-4408/12/2670 та/або для поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Разом з тим, приходячи до такого висновку, колегія суддів зазначає, що обставини цієї справи свідчать про безпідставне зволікання стягувача, яким є суб`єкт владних повноважень, щодо забезпечення виконання судового рішення та вжиття для цього наданих йому законодавчо визначених важелів впливу, у зв`язку з чим інша сторона (боржник) опинилася у стані правової невизначеності, що не відповідає принципу верховенства права та доктринальній практиці ЄСПЛ.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції повно встановлено обставини та правильно вирішено заяву ГУ ПФУ у м. Києві.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 23 листопада 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: І.О. Грибан

О.В. Карпушова