Справа № 620/11784/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року м. Чернігів Справа № 620/11784/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Чернігівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Чернігівської митниці (далі - відповідач), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA102000/2021/000012/2 від 30.08.2021 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102180/2021/00029.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29 липня 2021 року ФОП ОСОБА_1 укладено договір №ЧД-273 на митну брокерську діяльність із Чернігівською торгово-промисловою палатою, і нею як особою, уповноваженою на декларування, 28.08.2021 до Чернігівської митниці була подана електронна митна декларація №UA102180/2021/004849 з наступними документами: комерційною пропозицією компанії-виробника № 821 від 24.07.2021 щодо продажу ламінованої поліпропіленової тканини, із зазначенням ціни тканини; контракт № ФОПС 2607 від 26.07.2021, із специфікацією № 1 від 26.07.2021, в якій вказано ціну і найменування товару; PROFORMA INVOICE ТКЕХ00987 від 28.07.2021, із зазначенням всіх позицій для оплати та вартості товару; COMMERCIAL INVOICE ТКЕХ00987 від 28.07.2021; CMR №00720 та пакінг-лист виробника від 02.08.2021; договір № 22/07 від 22.07.2021 на надання транспортних послуг; сертифікат якості від 30.07.2021; висновок Чернігівської ТПП про вартісні характеристики товару № ЧК - 512 від 27.08.2021; копія митної декларації країни відправлення 21341300ЕХ583881 від 03.08.2021 для проведення митного оформлення і випуску у вільний обіг вказаного товару. Додатково, на вимогу митниці, було надано лист № 898 від 30.08.2021, яким підтверджено вартість товару. Крім того на вимогу посадових осіб Чернігівської митниці було надано платіжне доручення №1 від 28.07.2021 по оплаті товару та виписка із особового рахунка позивача ОТП банку за 28.07.2021. Однак, Чернігівська митниця відмовила у митному оформлені товару, посилаючись на порушення ч.6 ст.54 Митного кодексу України щодо того, що «уповноваженою особою (представником) заявлені неповні відомості про митну вартість товарів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. У зв`язку з чим відповідно до пункту 3 частини 5 статті 54 МК України здійснено коригування митної вартості товару на підставі наявних у митниці відомостей згідно Рішення про коригування митної вартості товарів від 30.08.2021 № UA102000/2021/000012/2» та склала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102180/2021/00029. Позивач вказує, що жодних аргументів, яким чином всі наведені митниками «недоліки» вплинули чи могли вплинути на митну вартість товару, у рішенні та картці-відмові не зазначено.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі до суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначає, що Чернігівська митниця діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, як наслідок позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній вказує аналогічні обставини, викладені в позові та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 відмовлено у клопотанні відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

28.08.2021 уповноваженою позивачем на декларування особою (далі - декларант) відповідно до договору від 29.07.2021 № ЧД-273 до Чернігівської митниці була подана тимчасова митна декларація № UA102180/2021/004849 та задекларовано товар «Ламінована поліпропіленова тканина (напіврукав). Виготовлена із стрічкових ниток без бічних фальців, 100% поліпропілен. Щільність - 70 г/м. Колір - білий. Країна виробництва - TR. Торговельна марка - HAS. Виробник - HAS SENTETIK DOKUMA SAN. VE TIC. A.S.», що ввозився на адресу ФОП ОСОБА_1 .

Як слідує з матеріалів справи, поставка товару здійснювалася на умовах EXW - TR GAZIANTEP в рамках зовнішньоекономічного контракту від 26.07.2021 №ФОПС 2607, укладеного з виробником HAS SENTETIK DOKUMA SAN. VE TIC. A.S. (Туреччина).

Митну вартість товару було заявлено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) на рівні 211 277,80 грн.

За результатами розгляду поданої митної декларації посадовими особами Чернігівської митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 102000/2021/000012/2 від 30.08.2021 та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 102180/2021/00029.

Вважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів. Частинами 4 та 5 ст.58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.1 та ч.2 ст.52 Митного кодексу України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5 і ч.6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як встановлено п.1 ч.5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом. Під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Тобто, митний орган, в першу чергу, цікавить кон`юнктура ринку відповідного товару та відповідність оцінюваного товару кон`юнктурі цього ринку.

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості.

Крім того відповідно до ст. 337 Митного кодексу України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України здійснюється візуальна перевірка документів та відомостей, які подані до митного оформлення, в тому числі із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками).

Відповідно до частини 1 ст. 320 Митного кодексу України на підставі результатів застосування системи управління ризиками (далі - АСАУР) митницями (митними постами) при митному оформленні обираються форми та обсяги контролю, достатні для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України. При цьому, згідно ст. 54 МКУ митні органи здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів.

У своїй діяльності митні органи при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів у випадках спрацювання АСАУР керуються Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС від 11.09.2015 № 689 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до Методичних рекомендацій у випадках спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до ч. 3 - 4 ст. 53 Митного кодексу України здійснює запит додаткових документів.

За вищевказаною митною декларацією автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) в напрямку контролю правильності визначення митної вартості було згенеровано форми митного контролю за кодом 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів» (можливе заниження митної вартості товару).

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи відповідачем з урахуванням вищевказаних норм законодавства здійснено перевірку достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах.

За результатами проведеного аналізу документів поданих разом з митною декларацією № UA102180/2021/004849 встановлено, що калькуляція вартості товару від 24.07.2021 містить посилання на контракт від 26.07.2021 № FOPS 2607, тобто документ за 24.07.2021 містить посилання на документ датою пізніше - 26.07.2021; до митного оформлення надано дві копії специфікації № 1 до контракту від 26.07.2021 №FOPS 2607 з різними датами укладання: одна - англійською мовою від 26.07.2021; друга - українською мовою від 21.07.2021. При цьому, другу специфікацію укладено раніше, ніж сам контракт, не дивлячись на те, що цінову пропозицію продавцем покупцеві було зроблено пізніше - 24.07.2021, що підтверджується листом від 24.07.2021 № 821; різні умови сплати коштів за товар. Так, згідно з п. 5.1 контракту від 26.07.2021 № FOPS 2607 оплата здійснюється банківським переказом, проте в інвойсі від 03.08.2021 № HSI115 вказано, що кошти сплачуються готівкою, а не через банк; експертний висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 27.08.2021 № ЧК-512 базується на документах продавця та не містить інформацію щодо відповідності ціни товару кон`юнктурі ринку, що не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення даної продукції, що імпортується. Крім того, у висновку відсутні посилання щодо використаних джерел отримання інформації, включаючи і джерела Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар. Таким чином, відсутність вказаного вище, не дає можливості впевнитись у достовірності, об`єктивності наведеної інформації та здійснити перевірку даного висновку у відповідності до положень ч. 9 та 21 ст. 58 Митного кодексу України; згідно з ціновою базою даних ЄАІС Держмитслужби за митною декларацією від 01.07.2021 № UA805020/2021/000046 митне оформлення тканини (товар №1) здійснено за рівнем митної вартості з розрахунку 4,22 USD/кг, що вище за рівень митної вартості оцінюваного товару згідно товаросупровідних документів.

В зв`язку з зазначеними відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту для підтвердження заявленого рівня митної вартості оцінюваних товарів запропоновано надати наступні документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Крім того, декларанта повідомлено про те, що відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України він за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

В свою чергу, особою, уповноваженою на декларування, додатково надано наступні документи: лист виробника товару; виписку з особового рахунку; пропозиції товару з мережі Інтернет щодо товарів на ринку Китаю.

Решту документів надано не було у зв`язку з їх відсутністю, що підтверджується листом декларанта від 30.08.2021.

Згідно з частиною 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів з урахуванням аналізу поданих до митного оформлення документів та вибраного методу визначення митної вартості товарів, посадова особа митниці може визнати заявлену декларантом митну вартість чи прийняти письмове рішення про її коригування відповідно до ст. 55 Митного кодексу України.

Отже, враховуючи розбіжності в документах, відсутність можливості митного органу впевнитись в правильності заявленої митної вартості товару, а також враховуючи митні оформлення продукції подібного асортименту, відповідно до вимог ч. 6 ст. 54, п. 2 ч. 2 ст. 52 та ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України наявні підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та для визначення митним органом митної вартості товару самостійно.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України з особою, уповноваженою на декларування, проведена консультація з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів на підставі інформації, яка наявна у митного органу, визначення основи вартості та обміну наявною інформацією.

Таким чином митну вартість товару скориговано відповідно до ст. 64 Митного кодексу України за резервним методом шляхом прийняття рішення про коригування митної вартості від 30.08.2021 №UA102000/2021/000012/2, з розрахунку 4,22 USD/кг відповідно до наявної у митного органу цінової інформації ЄАІС Держмитслужби - митна декларація від 01.07.2021 №UA805020/2021/000046.

На підставі вказаного рішення 30.08.2021 відповідачем відмовлено декларанту у митному оформленні (випуску) спірного товару, про що оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі - картка відмови) №UA102180/2021/00029.

Щодо посилання позивача на безпідставність не застосування відповідачем попередніх методів, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9 Митного кодексу України, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 57 Кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні, зокрема, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої ст. 57 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України).

При цьому, суд зазначає, що згідно частини 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано у зв`язку з: розбіжностями в документах; відсутністю можливості митного органу упевнитись в правильності заявленої митної вартості товару та перевірити її числове значення; наявністю митних оформлень подібної продукції, які здійснювались в попередні періоди; неподанням особою, уповноваженою на декларування, додаткової інформації щодо підтвердження вартості товару; тим, що відомості, використані декларантом, не підтверджені документально та не є достовірними (п. 2 ч. 2 ст. 52 та ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України).

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 Митного кодексу України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 вказаного кодексу. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Таким чином, метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються за всіма ознаками ідентичних товарів; метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються, за ознаками подібних (аналогічних) товарів: якість, наявність торгової марки та їх репутація на ринку; країна виробництва; виробник; метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовано, так як відсутня ціна одиниці товару, за якою найбільша партія оцінюваних товарів продавалася б на території України; метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовано, так як відсутня ціна за одиницю оцінюваних товарів в країні виробника.

У зв`язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів, митну вартість товару правомірно було скориговано відповідно до ст. 64 Митного кодексу України за резервним методом, яка ґрунтується відповідно до наявної у митного органу цінової інформації ЄАІС Держмитслужби (митна декларація від 01.07.2021 UA805020/2021/000046) щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких здійснено раніше, а саме з розрахунку 4,22 USD/кг.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № UA102000/2021/000012/2 від 30.08.2021 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102180/2021/00029.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Чернігівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Чернігівська митниця (прос. Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017, ).

Повний текст рішення суду складено 23.11.2021.

Суддя О.М. Тихоненко