Справа № 718/2569/21
Суддя: Мінів О. І.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №718/2569/21
Провадження №2-а/718/45/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої-судді Мінів О.І.,

секретаря судових засідань Анучкіної О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань адміністративну справу №718/2569/21 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора СРПП ВП №2 (смт. Богородчани) Івано - Франківського районного управління поліції ГУНП, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (вул. Сахарова, 15 м. Івано-Франківськ), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

22.10.2021 на адресу Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшов адміністративний позов позивача ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №2 (смт. Богородчани) Івано - Франківського районного управління поліції ГУНП, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Зазначає, що 13.10.2021 відносно нього винесена постанова серії БАВ № 549317 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, за те, що він керував транспортним засобом Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Р-38 «Богородчани-Гута», без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом та денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8 ПДР України.

Крім того, зазначає, що постанова відповідача є незаконною, оскільки не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. За не ввімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло настає відповідальність за ст. 125 КУпАП, а не за ч.2 ст. 122 КУпАП. Як зазначено у постанові в справі про адміністративне правопорушення, він, під час зупинки інспектором вже рухався по автодорозі, а в розумінні ч.2 ст. 122 КУпАП України, відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що передбачено п.п.9.2, 9.7 ПДР України.

Також вказує на те, що розгляд справи було проведено з порушенням процедури, так як позивачу не роз`яснювалися його права і обов`язки, визначені ст. 268 КУпАП. Відсутні дані про проведення фіксування в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення вчинення правопорушення та подальшого розгляду справи шляхом здійснення відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Вважає, що висновок інспектора Волосянка Р.Б. про те, що позивач керував транспортним без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом та денних ходових вогнів - не підтверджено жодними доказами.

З посиланням на відповідні правові норми, просить суд оскаржувану постанову серії БАВ № 549317 від 13 жовтня 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП - скасувати, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 1-7).

Відзиву на позовну заяву від відповідача не поступало.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

22.10.2021 на адресу суду надійшов вищезазначений адміністративний позов, який ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області того ж дня, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, переданий на розгляд судді Мінів О.І. (а.с.8).

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 29.10.2021 року, яке відкладене на 24.11.2021 (а.с.9).

24 листопада 2021 року у судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог КАС України, що підтверджується наявними у справі повідомленнями.

Від позивача ОСОБА_1 24.11.2021 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги останній підтримав у повному обсязі.

Представник СРПП ВП №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції - Волосянко Р.Б. та представник Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися у судове засідання, про поважні причини неявки суд не повідомили. Відзив у встановлений законом строк відповідачем не подали.

Згідно з вимогами ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, в силу ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи надану справу без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до наступного висновку.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Так, судом встановлено, що 13.10.2021 року інспектором СРПП відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Волосянком Р.Б. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі, серії БАВ № 549317 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, за те, що останній 13.10.2021 року , об 11:03 керував транспортним засобом Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Р-38 «Богородчани-Гута», без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом та денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8 ПДР України (а.с. 5).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Так, статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016р. у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Не дивлячись на зазначене, відповідачем жодних документів щодо законності їх дій до суду не надано.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Приписами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Мотиви та висновки суду.

Суд зазначає, що предметом судового розгляду за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП в повній мірі.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Як встановлено судом, позивач заперечує факт порушення ним вимог 9.8 ПДР та норм ч.2ст.122 КУпАП. Позивач зазначає про те, що він Правил дорожнього руху не порушував. В свою чергу, будь - яких належних доказів, які б свідчили про інше, відповідачем суду не надано, а в матеріалах справи як доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження.

Крім того, не надано ні фото, ні відеозапис який би підтверджував законність винесення постанови та оформлення матеріалів на місці події, який міг би підтвердити чи спростувати доводи позивача з приводу дотримання працівниками поліції вимог законодавства щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Пунктом 9.8 ПДР передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Жодних доказів, які б спростували вказане, чи обґрунтували законність винесення постанови, підтверджуючи обставини у ній зазначені, до суду відповідачем не подано.

Таким чином, суд вважає, що не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача. Крім того, обвинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень в постанові, тобто в своєму рішенні, про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, працівником поліції, який діяв від імені відповідача не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують факт вчинення правопорушення позивачем - керування автомобілем без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом та денних ходових вогнів, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і таким чином будь-які сумніви з приводу наявності вини особи трактуються на користь цієї особи.

Так, поліцейським не заборонено виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі в письмовій формі, однак у ній повинні бути зазначені усі відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Крім того, відсутні відомості про наявність інших доказів вчиненого правопорушення, що повинні були бути зазначені у п.7 Постанови, як додатки до неї.

Враховуючи, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача - закриттю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 454 гривні, а його позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то наявні підстави для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55, 62 Конституції України, п. 9.8 Правил дорожнього руху, ст.32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 9, 122, 245, 251-252, 274, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №2 (смт. Богородчани) Івано - Франківського районного управління поліції ГУНП, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 549317 від 13 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду (адреса: 21050, м.Вінниця, вул. Соборна/Оводова, 48/34) через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: інспектор СРПП ВП №2 (смт. Богородчани) Івано - Франківського районного управління поліції ГУНП Волосянко Роман Богданович, юридична адреса: вул. Шевченка, 56 смт. Богородчани Івано-Франківська область; Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, юридична адреса: вул. Сахарова, 15 м. Івано-Франківськ.

Суддя О.І.МІНІВ