Справа № 804/2669/18
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 804/2669/18

адміністративне провадження № К/9901/10851/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 804/2669/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КР-Континент"

до Криворізької міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення в частині

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КР-Континент" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 (головуючий суддя Кальник В.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 (колегія у складі: головуючого судді Чумака С.Ю., суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.), -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КР-Континент» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької міської ради, у якому просило: визнати незаконним та скасувати рішення XXXII сесії VII скликання Криворізької міської ради від 28.02.2018 №2501 «Про відмову в розробці, затвердженні детальних планів територій та наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо впорядкування територій для містобудівних потреб, відведення земельних ділянок та в унесенні змін до раніше ухваленого рішення міської ради», а саме п. 1.4 в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «КР-Континент» в унесенні змін до раніше ухваленого рішення міської ради від 12.06.2017 №1703 «Про розробку детальних планів територій» зі змінами.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Криворізькою міською радою, на думку позивача, протиправно прийняте рішення від 28.02.2018 № 2501 «Про відмову в розробці, затвердженні детальних планів території та наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо впорядкування територій для містобудівних потреб, відведення земельних ділянок та в унесенні змін до раніше ухваленого рішення міської ради». Позивач зауважив, що згідно з витягом з додатка 4 до оскаржуваного рішення міської ради від 28.02.2018 №2501 причиною відмови в унесенні змін до раніше ухваленого рішення міської ради від 12.06.2017 №1702 «Про розробку детальних планів територій» зі змінами є не виконані вимоги ст. 134 Земельного кодексу України, а саме: земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзіс), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах). Такий висновок Криворізької міської ради не ґрунтується на законі, оскільки згідно ч.2 ст.134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Позивач є власником нерухомого майна, яке розташована на вказаній земельний ділянці, а тому до вказаних правовідносин не можна застосовувати норми ч. 1 ст. 134 ЗК України, на яку посилається відповідач, як на підставу відмови у прийнятті відповідного рішення.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2018, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019, у задоволенні позову відмовлено.

4. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що саме у громадян - замовників розробки детального плану території - виникають права та обов`язки за зверненням їх представників (а не у юридичних осіб, зокрема позивача), уповноважених на представництво їх інтересів за договорами від 18.04.2017 та 15.11.2017. При цьому, суди зазначили, що оскаржуваним рішенням відповідача права позивача - юридичної особи ТОВ «КР-Континент» не порушено, оскільки вказане рішення винесено за результатами розгляду звернення фізичних осіб, від імені яких на підставі договору доручення від 18.04.2017 б/н до Криворізької міської ради звернувся позивач. Також, суди посилались на те, що земельна ділянка під нерухомим майном, яка належить позивачу, та земельна ділянка, стосовно якої планується розробити детальний план забудови території, не співпадають.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У квітні 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "КР-Континент" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019, в якій скаржник просить скасувати вказані рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

6. В обґрунтування своїх вимог, скаржник зазначив, що оскаржуваним рішенням відповідача порушені права позивача, як власника нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, щодо якої винесене рішення.

В оскаржуваному рішенні відповідача зазначено, що причина відмови в унесенні змін до раніше ухваленого рішення міської ради від 12.06.2017 №1702 «Про розробку детальних планів територій» зі змінами є не виконані вимоги ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України, а саме: земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзіс), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах). Однак, такий висновок Криворізької міської ради, на думку скаржника, не ґрунтується на законі, оскільки згідно ч.2 ст.134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Доказами на підтвердження цих обставин є право власності ТОВ «КР- Континент» на нерухоме майно, яке розташоване на відповідній земельній ділянці та належить позивачу.

Також, скаржник наголошує, що ТОВ «КР-Континент» з самого початку діяло і діє у відповідності до норм Земельного Кодексу України, в зв`язку з чим і звернулося до Криворізької міської ради в своїх інтересах для належного оформлення права користування земельною ділянкою.

Окрім вказаного, скаржник також звертає увагу Суду, що позивачем були надані, а апеляційним судом долучені до матеріалів справи висновки науково-правової експертизи Інституту держави та права ім. В.М. Корецького НАН України та Науково-дослідного інституту приватного права і підприємництва імені академіка Ф.Г. Бурчака Національної академії правових наук України стосовно спірного питання. В наданих науково-правових висновках широко розкрито грубе порушення прав власника нерухомості та законного землекористувача земельної ділянки. В оскаржуваній постанові апеляційного суду про висновки науково-правових експертиз взагалі не зазначено.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. 17.04.2019 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.

8. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2019, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гімон М.М., судді Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.

9. Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КР-Континент" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі №804/2669/18.

10. У зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Гімона М.М., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 02.07.2019 №880/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2019, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С.Г., суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л. В.

11. Ухвалою Верховного Суду від 22.11.2021 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 23.11.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Як встановлено судами попередніх інстанції, на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2008 ВМА № 744903 позивач набув право власності на залишені конструктивні елементи, що становлять 9% від питомої ваги цілої будівлі фундаменту від теплиць розміром 56,18х7,32 м, літера «А (ф-т)» та 56,20х7,30 м., літера «Б (ф-т)», розташованих за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 37).

13. Право власності позивача на зазначене нерухоме майно зареєстроване у реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення від 05.02.2009, що підтверджується витягом № 21781142 від 05.02.2009 (а.с. 36).

14. Право власності на земельну ділянку, на якій розташований зазначений об`єкт нерухомості, не оформлювалось.

15. Листом від 05.03.2009 вих. № 40-01/146 Державне підприємство «Рудоуправління імені Кірова» повідомило ТОВ «КР-Континент», що не заперечує проти відчуження земельної ділянки площею 1,76 га, на якій розташовані споруди колишніх теплиць по АДРЕСА_1 (а.с. 18).

16. У 2016 році на замовлення позивача ТОВ «НВП Прайд» розробило передпроектні роботи з техніко-економічними показниками площі земельної ділянки під розміщення котеджного містечка з зоною для відпочинку та спорту за адресою:

АДРЕСА_2 . Згідно виписки з протоколу архітектурно-містобудівної ради від 08.02.2017 року №13/13 радою взято за основу передпроектні роботи з техніко-економічними показниками площі земельної ділянки під розміщення котеджного містечка з зоною для відпочинку та спорту за адресою АДРЕСА_1. Рекомендовано розробити містобудівну документацію згідно чинного законодавства України та утворити товариство об`єднаних індивідуальних забудовників (а.с. 13).

18. 18.04.2017 між ТОВ «КР-Континент» та громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 було укладено договір доручення, відповідно до якого ТОВ «КР-Континент» зобов`язується від імені довірителя вступити замовником містобудівної та землевпорядної документації для будівництва котеджного містечка по АДРЕСА_2 , надавати послуги з оформлення земельних відносин, проектування та будівництва житла на земельних ділянках наданих довірителю у власність (а.с. 19-20).

19. 27.04.2017 позивач звернувся до міського голови із заявою реєстр №541 про надання рішення міської ради про надання згоди на розробку детального плану площі земельної ділянки під розміщення котеджного містечка з зоною для відпочинку та спорту за адресою АДРЕСА_2 . До зазначеної заяви позивачем додано договір доручення від 18.04.2017 та виписку з протоколу архітектурно-містобудівної ради від 02.02.2017 року (а.с. 15).

20. Рішенням Криворізької міської ради від 12.06.2017 № 1703 «Про розробку детальних планів територій» доручено Управлінню містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому ради організувати розробку детальних планів території, в тому числі і для розміщення котеджного містечка по АДРЕСА_2 на замовлення громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.с. 11).

21. 14.08.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 0017984 про реєстрацію Обслуговуючого кооперативу «Товариство об`єднаних індивідуальних забудовників «Одеська».

22. 15.11.2017 між ТОВ «Кр-Континент» (довіритель) та Обслуговуючим кооперативом «Товариство об`єднаних індивідуальних забудовників «Одеська» (повірений) було укладено договір доручення б/н, відповідно до кого повірений зобов`язується виступити замовником містобудівної та землевпорядної документації для будівництва котеджного містечка з зоною відпочинку та спорту по АДРЕСА_1, Саксаганського району, надавати послуги з оформлення земельних відносин, проектування та будівництва житла на земельних ділянках наданих громадянам у власність під індивідуальну забудову (а.с. 21-22).

23. 16.11.2017 ТОВ «КР-Континент» та Обслуговуючий кооператив «Товариство об`єднаних індивідуальних забудовників «Одеська» звернулись до міського голови із заявою вх. № , у якій просили внести доповнення до рішення Криворізької міської ради від 12.06.2017 № 1703 «Про розробку детальних планів території», а саме:

- в частині назви об`єктів відносно яких розробляються детальні плани, доповнити словами «Розміщення котеджного містечка з метою передачі громадянам земельних ділянок під індивідуальну забудову з зоною відпочинку та спорту»;

- в частині замовників, відповідно до рекомендацій архітектурно-містобудівної ради виконкому Криворізької міської ради, доповнити - Обслуговуючий кооператив «Товариство об`єднаних індивідуальних забудовників «Одеська» (а.с. 16).

24. За наслідками розгляду цього звернення рішенням Криворізької міської ради від 20.12.2017 № 2356 «Про внесення змін до раніше ухвалених рішень міської ради», внесено зміни до рішення від 12.06.2017 № 1703 «Про розробку детальних планів територій», а саме, змінено в графі «назва об`єкта» пункту 2 додатка назву об`єкта з «Розміщення котеджного містечка» на «Розміщення котеджного містечка (з подальшою передачею для будівництва й обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд)» (а.с. 12)

25. 29.12.2017 ТОВ «КР-Континет» звернулось до міського голови із заявою вх. №2223310 про внесення змін до рішення Криворізької міської ради від 12.06.2017 №1703 «Про розробку детальних планів території зі змінами згідно рішення від 20.12.2017 № 2356», а саме:

- змінити в графі «назва об`єкта» пункту 2 додатка назву об`єкта з «Розміщення котеджного містечка (з подальшою передачею для будівництва й обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд)» на «Розміщення котеджного містечка (з подальшою передачею для будівництва й обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд), з зоною відпочинку та спорту»;

- в графі «замовників» доповнити «Обслуговуючий кооператив «Товариство об`єднаних індивідуальних забудовників «Одеська» (а.с. 17).

26. Розглянувши зазначений лист, Криворізька міська рада прийняла рішення № 2501 «Про відмову в розробці, затвердженні детальних планів територій та наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо впорядкування територій для містобудівних потреб, відведення земельних ділянок та в унесенні змін до раніше ухваленого рішення міської ради». Згідно витягу з додатка 4 до рішення зазначено причини відмови - не виконані вимоги ст. 134 Земельного кодексу України, а саме: земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) (а.с. 10).

27. Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

28. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

29. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

30. Згідно з положеннями частини третьої статті 2 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних судових рішень) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

31. Так, повноваження Криворізької міської ради у спірних правовідносинах визначені, зокрема, законами України «Про місцеве самоврядування в України», «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності».

32. Відповідно до статей 28, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації; встановлення на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність.

33. Статтею 12 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що до компетенції сільських, селищних, і міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій. До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території: визначення територій для містобудівних потреб.

35. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

36. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій.

37. Статтею 7 цього ж Закону визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом:

1) планування територій на державному, регіональному та місцевому рівнях;

2) моніторингу стану розроблення та реалізації містобудівної документації на всіх рівнях;

3) визначення державних інтересів для їх врахування під час розроблення містобудівної документації;

4) проведення ліцензування і професійної атестації;

5) розроблення і затвердження будівельних норм, державних стандартів і правил, запровадження одночасної дії міжнародних кодів та стандартів;

6) контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації.

38. Планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації (стаття 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

39. В пунктах 3 та 7 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що:

- детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території;

- містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

40. Відповідно до статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

41. Аналіз положень статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дає можливість стверджувати, що детальний план у межах населеного пункту містить правові приписи нормативного характеру, які розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово. Це, зокрема, сукупність обов`язкових вимог до розвитку, планування, забудови та іншого використання певної території населеного пункту. Затверджуючи своїм рішенням детальний план у межах населеного пункту, місцева рада визначає стратегію планування та забудови території населеного пункту, тобто здійснює нормативне регулювання відповідних відносин

42. Відповідно до приписів частини другої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

43. Згідно частини першої статті 25 цього ж Закону режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

44. Зі змісту наведених правових норм вбачається, що містобудівна документація на місцевому рівні істотно та протягом тривалого часу впливає на життєвий простір мешканців міста, навколишнє середовище, розвиток міста. Тому під час розробки містобудівної документації вкрай важливим є врахування інтересів держави, територіальної громади, окремих груп та осіб. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, відповідальні за розробку та затвердження містобудівної документації, діючи з дотриманням принципів належного урядування, повинні забезпечувати збалансований підхід до різних інтересів.

45. Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 826/13852/17.

46. Враховуючи викладене, колегія суддів звертає увагу, що затвердження змін до містобудівної документації на місцевому рівні належить до виключної компетенції відповідної місцевої ради.

47. Механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях визначається Порядком розроблення містобудівної документації, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 №290 (далі - Порядок № 290).

48. Пунктом 4.1 Порядку № 290 визначено, що рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

49. Відповідно до пункту 4.8 розділу IV Порядку № 290 детальний план території розробляється для територій житлових районів, мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексної реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, рекреаційної та іншої забудови. Послідовність розроблення та площі територій, для яких розробляються детальні плани, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури відповідно до генерального плану населеного пункту, а якщо територія розташована за межами населеного пункту, відповідно до схеми планування території району (в разі відсутності адміністративного району - відповідно до схеми планування території Автономної Республіки Крим, області).

50. Пунктом 5.1 розділу V Порядку № 290 передбачено, що рішення щодо внесення змін у містобудівну документацію приймається на підставі: результатів моніторингу її реалізації, який проводиться відповідно до Порядку проведення містобудівного моніторингу, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.09.2011 № 170; виникнення умов для зміни масштабів та характеру розвитку населеного пункту; змін у видах функціонального використання окремих територій; необхідності вирішення екологічних та інженерних питань; виникнення потреби у розміщенні об`єктів державного, регіонального значення, а також таких, що забезпечують громадські інтереси; необхідності реалізації інвестиційних програм і проектів.

51. Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, фактично Криворізькою міською радою оскарженим рішенням відмовлено у внесенні змін до раніше прийнятого рішення Криворізької міської ради від 12.06.2017 № 1703 «Про розробку детальних планів території зі змінами згідно з рішенням від 20.12.2017 року № 2356» в частині: доповнення назви об`єкта «Котеджне містечко» словами «з зоною відпочинку та спорту»; внесення до переліку замовників нового замовника - «Обслуговуючий кооператив «Товариство об`єднаних індивідуальних забудовників «Одеська».

52. Що стосується відмови у зазначенні в графі «замовників» «Обслуговуючий кооператив «Товариство об`єднаних індивідуальних забудовників «Одеська» колегія суддів зазначає наступне.

53. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

54. Частиною першою статті 2 КАС визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

55. У пункті 8 частини першої статті 4 КАС зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

56. Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

57. Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

58. У підпункті 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

59. За змістом Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». У цьому ж Рішенні зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

60. Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Крім того, заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

61. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відмова відповідача внести до переліку замовників Обслуговуючого кооперативу «Товариство об`єднаних індивідуальних забудовників «Одеська» жодним чином не порушує права саме позивача, оскільки цей кооператив є самостійною юридичною особою, має адміністративну процесуальну правосуб`єктність, а тому в змозі самостійно захищати свої права шляхом звернення до суду. Натомість з таким позовом Обслуговуючий кооператив «Товариство об`єднаних індивідуальних забудовників «Одеська» до суду не звертався, тобто не вважає свої права порушеними.

62. Права ж позивача в цьому випадку не порушені, оскільки стосовно нього оскаржене рішення відповідача не приймалось і відмова стосувалась зовсім іншої юридичної особи.

63. Що стосується відмови у зазначенні в графі «назва об`єкта» пункту 2 додатка «Розміщення котеджного містечка (з подальшою передачею для будівництва й обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд), з зоною відпочинку та спорту», замість «Розміщення котеджного містечка (з подальшою передачею для будівництва й обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд)» колегія суддів зазначає наступне.

64. Згідно з частиною 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

65. Відповідно до абзаців першого та другого частини 2 статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

66. Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що зазначеними правовими нормами спірні відносини не регулюються, оскільки земельна ділянка, яка розташована під нерухомим майном, належним позивачу, а саме: фундамент від теплиць, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за площею згідно зі «Схемою використання земельної ділянки» є набагато меншою, ніж та, на якій планується збудувати котеджне містечко з зоною відпочинку та спорту (а.с. 34).

67. При цьому, доводи скаржника про те, що земельна ділянка під належною йому нерухомістю складає 1,76 га відповідно до листа Державного підприємства «Рудоуправління Кірова» від 05.03.2009 № 40-01/146 є необґрунтованими, оскільки, по-перше речові права на цю земельну ділянку позивачем не оформлені, а по-друге, відповідно до договору купівлі-продажу від 25.12.2008 попереднім власником придбаного позивачем нерухомого майна був ОСОБА_13 , а не ДП «Рудоуправління Кірова». Крім того, у пункті 15 цього Договору зазначено, що покупцю відомий факт, що землекористування під розміщення зазначеного в договорі об`єкта продавцем, тобто ОСОБА_13 , не оформлялося.

68. Пунктом «б» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України можуть набути права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

69. Так, відповідно до пункту «в» частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом, зокрема для будівництва і обслуговування жилого будинку.

70. В свою чергу, передача земельних ділянок у власність громадянам із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації для «відпочинку та спорту» чинним законодавством не передбачена.

71. Натомість, згідно з частиною 1 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

72. Зона відпочинку та спорту, яку заявники просили додати до назви об`єкта «Котеджне містечко», відповідно до «Схеми використання земельної ділянки» (а.с. 34) знаходиться на землях комунальної власності та не призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, а тому не може бути в наступному передана у власність громадянам чи юридичним особам без додержання приписів частини 1 статті 134 Земельного кодексу України, що виключає її віднесення до котеджного містечка і про що правильно зазначено відповідачем у роз`ясненні причин відмови.

73. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

74. Колегія суддів безпідставними доводи скаржника про те, що судом апеляційної інстанції протиправно не взято до уваги висновки науково-правової експертизи Інституту держави та права ім. В.М. Корецького НАН України та Науково-дослідного інституту приватного права і підприємництва імені академіка Ф.Г. Бурчака Національної академії правових наук України, оскільки, на підставі частини першої статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Отже, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Тобто саме суди приймають рішення про наявність або відсутність підстав вважати протиправними та скасувати оскаржуване рішення міської ради, у той час як висновки експертизи носять допоміжний характер.

75. Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

76. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

77. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КР-Континент" залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець Л.В. Тацій