Справа № 640/1738/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Київ № 640/1738/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку одноособово у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна"
до Державної служби України з безпеки на транспорті
провизнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшнл Україна» з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову, винесену заступником начальника Київського Міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 16.12.2019 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.02.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» у задоволенні заяви про забезпечення позову в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність оскаржуваної постанови з огляду на те, що правопорушення, у зв`язку з вчиненням якого щодо нього винесено зазначену постанову, вчинене перевізником, який користується транспортним засобом, що на праві власності належить позивачу. Указаний автомобіль на підставі договору фінансового лізингу від 03.08.2016 №UA92L-16-21 згідно з актом прийому-передачі обладнання від 05.08.2016 №58 переданий в користування ТОВ «СПМК-17» і позивачу в установленому порядку не повертався. Відтак, відповідальність за це правопорушення має нести саме перевізник, а не позивач. Окрім того, позивач стверджує про порушення процедури прийняття оскаржуваної постанови, оскільки його належним чином не повідомлено про розгляду справи про правопорушення, за наслідками якого винесено оскаржувану постанову, що позбавило його можливості взяти участь у цьому розгляді та надати відповідні пояснення.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на його необґрунтованість, стверджуючи, що в установленому законодавством порядку вірно встановив порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт при здійснення ним автомобільних перевезень. Зауважив, що договір фінансового лізингу від 03.08.2016 №UA92L-16-21, відповідно до якого за актом прийому-передачі обладнання від 05.08.2016 №58 автомобіль, на якому вчинено правопорушення, переданий в користування Товариству з обмеженою відповідальністю «СПМК-17», був отриманий Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки від Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» лише 17.12.2019, тобто після винесення оскаржуваної постанови. Також вказав на дотримання процедури прийняття оскаржуваної постанови, оскільки позивача належним чином повідомлено про розгляд справи, за наслідками якої прийнято згадану постанову.

На виконання вимог ухвали суду від 29.07.2021 позивач надав суду пояснення, в якому наголосив про відсутність підстав для притягнення його до відповідальності у зв`язку з тим, що відповідно до умов вищевказаного договору фінансового лізингу Товариство з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» йому автомобіль не повертало, тому станом на час виявлення відповідачем порушення законодавства про автомобільний транспорт вказаний автомобіль в користуванні та розпорядженні позивача не перебував.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до направлення на перевірку від 04.11.2019 №003500 інспекторами управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження.

У ході цієї рейдової перевірки зупинено транспортний засіб MERCEDES-Benz, модель Actros 4141, д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Власником автомобіля є Товариство з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено, що навантаження на здвоєну вісь становить 30,050 т при нормативно допустимому - 16 т та повна маса 44,450 т при нормативно допустимому - 40 т, що підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.11.2019 №029928, актом про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів від 05.11.2019 №0006839 та актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.11.2019 №183452

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.11.2019 №183452 Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки в особі заступника начальника управління Зелінського С.А. винесено постанову від 16.12.2019 №170128 про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені законом України «Про автомобільний транспорт».

Так, відповідно до статті 3 цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

За змістом частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною тринадцятою статті 5 вказаного Закону також визначено, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, поміж іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі також - Положення №103), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (далі також - Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктами 15 та 27 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування та здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Як зазначено в пунктах 3 та 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі також - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Так, зокрема відповідно до абзацу п`ятнадцятого частини першої статті 60 названого Закону до автомобільних перевізників за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З указаної правової норми слідує, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт штраф застосовується саме до перевізника, що здійснює вантажні перевезення.

Як зазначено в статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»:

- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка;

- вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Позивач не заперечував, що вищевказаний автомобіль, який був предметом перевірки посадовими особами відповідача, станом на час перевірки перебував у його власності. Водночас, згідно з доводами позивача, указаний автомобіль у цей період часу не знаходився в його користуванні та розпорядженні та його посадові особи не здійснювали перевезення цим автомобілем. Отже в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» позивач не був перевізником, що виключає його відповідальність за порушення, вчинене вищевказаним автомобілем, виявлене посадовими особами відповідача.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що він станом на час виявлення посадовими особами відповідача порушення законодавства про автомобільний транспорт, зафіксованого в акті від 05.11.2019 №183452, не здійснював перевезення транспортним засобом MERCEDES-Benz, модель Actros 4141, д.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, отже не був перевізником, що обґрунтовується наступним.

Так, 03.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу від №UA92L-16-21, відповідно до пункту 2.1 якого лізингодавець зобов`язався придбати у власність предмет лізингу, зазначений у додатку №1 до цього договору, і надати його лізингоодержувачу в тимчасове володіння й користування для підприємницьких цілей, за плату, на строк і на інших умовах, зазначених у цьому договорі і загальних умовах, з переходом права власності на предмет лізингу до лізингоодержувача за умови дотримання відповідних вимог, встановлених загальними умовами.

Згідно з додатком №1 договору, в якому міститься специфікація, предметом лізингу є автомобіль MERCEDES-Benz, модель Actros 4141у кількості однієї штуки.

Указаний автомобіль, як встановлено судом вище, перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Вищевказаним договором фінансового лізингу та додатковою угодою до цього договору від 05.08.2016 №1 встановлено графік лізингових платежів, згідно з яким останній лізинговий платіж має бути здійснений не пізніше 01.08.2019.

Згідно з пунктом 6.1 вищевказаного договору строк лізингу становить 36 місяців.

На виконання умов договору від 03.08.2016 №UA92L-16-21 згідно з актом прийому-передачі від 05.08.2016 №58 Товариство з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» передало у лізинг Товариству з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» вищевказаний транспортний засіб.

12.08.2019 приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Швидка І.М. вчинила виконавчий напис №1172 на договорі від 03.08.2016 №UA92L-16-21 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» заборгованості у безспірному порядку, а саме зобов`язала назване товариство повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» предмет договору фінансового лізингу - транспортний засіб марки MERCEDES-Benz, модель Actros 4141, вантажний самоскид, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , в комплектації, зазначеній в специфікації, що є додатком №1 до договору фінансового лізингу, вартістю 3877800,00 грн., що переданий в користування на підставі договору фінансового лізингу від 03.08.2016 №UA92L-16-21 строком до 01.08.2019. Як зазначено у цьому виконавчому написі, заборгованість по лізингових платежах станом на 09.07.2019 становить суму 693879,86 грн. за період з жовтня 2018 року по червень 2019 року. 09.07.2019 лізингодавцем було відправлено лізингоотримувачу повідомлення про відмову від договору фінансового лізингу. Цей виконавчий напис набрав чинності з 12.08.2019 та підлягав пред`явленню до примусового виконання протягом одного року, а саме до 12.08.2020.

На виконання цього виконавчого напису постановою приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С. від 15.08.2019 ВП №59816677 відкрито виконавче провадження. Згідно з указаною постановою, поміж іншого, передбачалося вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшнл Україна» предмет договору фінансового лізингу, а саме транспортний засіб марки MERCEDES-Benz, модель Actros 4141, вантажний самоскид, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , зареєстрований 09.08.2016 за лізингодавцем Центром 8045 за реєстраційним номером НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , в комплектації, зазначеній в специфікації, що є додатком №1 до договору фінансового лізингу, вартістю 3877800,00 грн., що переданий в користування на підставі договору фінансового лізингу від 03.08.2016 №UA92L-16-21 строком до 01.08.2019.

Відповідно до постанови приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С. від 21.01.2020 ВП №59816677 21.01.2020 до офісу надійшла заява стягувача про повне виконання боржником Товариством з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» зобов`язань по виконавчому документу. У зв`язку з викладеним припинено розшук майна боржника, який оголошено відповідно до постанови Виконавчого округу міста Києва про оголошення розшуку майна боржника від 29.08.2019: транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ моделі ACTROS 4141, вантажний самоскид, 2016 року випуску, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_3 , що належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю «СПМК-17».

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С. від 21.01.2020 ВП №59816677 закінчено вищевказане виконавче провадження.

Згідно з наданими позивачем доказами підставою для звернення до приватного виконавця із заявою про повне виконання боржником у виконавчому провадженні Товариством з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» зобов`язань по виконавчому документу слугували наступні обставини.

26.11.2019 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» укладено угоду про відступлення права вимоги №2019/11.

Відповідно до умов цієї угоди позивач відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМПК-17» за договорами фінансового лізингу згідно з реєстром в додатку №1 до вказаної угоди. Відповідно до умов цієї угоди новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» набуває усі права кредитора за відповідними договорами фінансового лізингу, в тому числі, право отримати від боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «СМПК-17» предмети лізингу в добровільному чи примусовому порядку; право власності на предмети лізингу переходить до нового кредитора з моменту їх отримання новим кредитором.

З додатку №1 та додатку №2 до угоди про відступлення права вимоги від 26.11.2019 №2019/22 вбачається, що позивачем новому кредитору передано право вимоги за договором фінансового лізингу від 03.08.2016 №UA92L-16-21.

На підставі акта приймання-передачі техніки від 13.01.2020 №13-01/2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «СМПК-17» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп», окрім іншого, автомобіль (WDB5564).

З наведеного вбачається, що станом на 13.01.2020 транспортний засіб марки MERCEDES-Benz, модель Actros 4141, вантажний самоскид, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , зареєстрований 09.08.2016, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить позивачу, перебував у володінні та користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «СМПК-17» та в цей же ж день був переданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп».

Отже, станом на час виявлення посадовими особами відповідача порушення законодавства про автомобільний транспорт при здійсненні перевезення вищевказаним автомобілем, а саме - 05.11.2019, цей автомобіль не перебував у володінні та користуванні позивача, тому позивач відповідно до приписів Закону України «Про автомобільний транспорт» станом на цю дату не був перевізником. Наведена обставина свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої статтею 60 вищевказаного Закону.

Вище вказаної обставини достатньо для визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови про застосування до позивача штрафу, тому суд не надає правової оцінки решті доводів учасників справи по суті позовних вимог.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшнл Україна» є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшнл Україна» (03022, м.Київ, вул. Васильківська, 34, ) задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову Київського Міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 16.12.2019 №170128 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшнл Україна» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшнл Україна» (03022, м.Київ, вул.Васильківська, 34, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, проспект Перемоги, 14, ) понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2 102,00 (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.С. Мазур