Справа № 260/2264/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2021 року м. Ужгород№ 260/2264/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Грин-Лумей В.Г,

та осіб, що беруть участь у справі:

представник позивача - Розман С.Ю.;

представника відповідача Тіхонова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Національного агенства з питань запобігання корупції про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі відповідач, НАЗК) про визнання протиправними дій Національного агентства з питань запобігання корупції по визначенню ОСОБА_1 суб`єктом декларування відповідно до Закону України Про запобігання корупції та по направленню йому повідомлення від 07.05.2021р. №47-02/30925/21 про неподання ним декларації за 2020 рік і про зобов`язання його як особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подати таку декларацію в порядку ч. 1 ст.45 Закону України Про запобігання корупції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він не має статусу особи, яка відповідає визначенню суб`єкта декларування, то відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції на нього не поширюється дія цього Закону. В Повідомленні відсутні обґрунтування та посилання на норму Закону України Про запобігання корупції за якою позивача можна було б віднести до категорії суб`єктів декларування. За правовою природою створення, функціонування та діяльність КДКА, Голова, заступники Голови та її члени не є у розумінні Закону України Про запобігання корупції іншими особами, які входять до складу конкурсних та дисциплінарних комісій, оскільки Закон України Про адвокатуру та адвокатську діяльність не передбачає таких органів адвокатського самоврядування як конкурсна та дисциплінарна комісія. Відтак, діяльність адвокатури не є пов`язаною з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, і державні органи не можуть втручатися в її роботу, а тому на членів КДКА не поширюється дія Закону України Про запобігання корупції в частині можливості віднесення їх до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відтак позивач вважає, що направлення йому Повідомлення з вимогою про подання ним декларації за 2020 рік прямо суперечить положенням ч.1 ст.1, підпункту в пункту 2 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.45 Закону України Про запобігання корупції. Крім того, Повідомлення не містить інформації про повноваження особи на підписання такого документа.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, надавши суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову відповідачем вказано, що члени дисциплінарних палат кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону. За змістом абз. 15 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 45 Закону зазначені у п.п. в п. 2 ч. ст. З Закону особи (члени конкурсних та дисциплінарних комісій) зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством (тобто декларацію типу щорічна). Цей обов`язок є імперативним і поширюється на всіх без винятку осіб, що зазначені у п.п. в п. 2 ч. 1 ст. З Закону. Вичерпний перелік осіб, на яких не поширюється дія розділу VII Закону зазначений в абз. 1 ч. 5 ст. 45 Закону. З аналізу положень вказаної правової норми вбачається, що звільнення від обов`язку виконання вимог фінансового контролю безпосередньо стосується осіб, діяльність яких здійснюється у сфері, що характеризується високою чисельністю представників і низьким рівнем корупційних ризиків, а також осіб, які через особливі умови діяльності (військова служба) не мають можливості подавати декларацію. Цей обов`язок є імперативним і поширюється на всіх без винятку осіб, що зазначені у п.п. в п. 2 ч. 1 ст. З Закону. Вичерпний перелік осіб, на яких не поширюється дія розділу VII Закону зазначений в абз. 1 ч. 5 ст. 45 Закону. З аналізу положень вказаної правової норми вбачається, що звільнення від обов`язку виконання вимог фінансового контролю безпосередньо стосується осіб, діяльність яких здійснюється у сфері, що характеризується високою чисельністю представників і низьким рівнем корупційних ризиків, а також осіб, які через особливі умови діяльності (військова служба) не мають можливості подавати декларацію. Національне агентство акцентує увагу суду, що поширення дії Закону на осіб, які входять до складу дисциплінарних комісій, обумовлене особливими функціями, якими вони наділені, зокрема: забезпечення або безпосередня участь у доборі певних категорій осіб (організація та проведення конкурсів, іспитів тощо); прийняття рішень, що мають визначальне значення для допуску особи до професії (наприклад, рішення щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту); здійснення періодичного кваліфікаційного оцінювання певних категорій осіб, що тягне за собою відповідні правові наслідки, а інколи й право приймати рішення про зупинення або припинення права на заняття певною діяльністю (наприклад адвокатською); притягнення до дисциплінарної відповідальності, звільнення з посади, тощо. Так, безпосередньо від рішень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури залежить чи отримає особа свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту; чи буде адвокату зупинено чи припинено його адвокатську діяльність, що відповідно породжує корупційні ризики, а отже й потребу у застосуванні до членів цих комісій певних антикорупційних інструментів, основними серед яких є механізми фінансового контролю. Поширення дії Закону (зокрема, інституту фінансового контролю) на осіб, які безпосередньо входять до складу кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури пояснюється особливими та важливими функціями, якими наділені ці комісії, та тими корупційними ризиками, які супроводжують їх реалізацію. Важливість результатів реалізації зазначених вище повноважень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури обумовлює суттєві корупційні ризики, обумовлені обставинами, за яких одні особи бажають отримати можливість увійти до професії адвоката чи залишитися в ній без належних на те підстав, а інші можливо - незаконно збагатитися за рахунок недобросовісного виконання своїх обов`язків. Оскільки позивач ОСОБА_1 є членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, то повинен був подати щорічну декларацію за 2020 рік, проте таку не подав. У зв`язку з чим, за фактом неподання декларації Національним агентством на підставі ч. 2 ст. 51-2 Закону направлено Позивачу повідомлення про факт неподання декларації за 2020 рік, в якому вказало, про необхідність її подання протягом десяти днів з моменту отримання повідомлення. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила та просила в задоволенні такого відмовити.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 13 липня 2021 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 займається адвокатською діяльністю на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №21/367, виданого на підставі рішення Закарпатської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 11 листопада 2002 р. (а.с. 17). 18 березня 2017 року ОСОБА_1 було обрано членом дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області (а.с.18).

24 травня 2021 року на адресу позивача було надіслано повідомлення від 07 травня 2021 року № 47-02/30982/21 Національного агентства з питань запобігання корупції про факт неподання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за підписом в.о. керівника Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя НАЗК ОСОБА_2 , (а.с. 12,14). Згідно даного Повідомлення зазначено, що відповідно до частини другої статті 51-2Закону України Про запобігання корупції за результатами контролю щодо своєчасності подання декларацій особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 не подав щорічну декларацію за 2020 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 №1700-VII. Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону №1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, представники громадських об`єднань, наукових установ, навчальних закладів, експертів відповідної кваліфікації, інші особи, які входять до складу конкурсних та дисциплінарних комісій, утворених відповідно до Закону України "Про державну службу", Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", інших законів (крім іноземців-нерезидентів, які входять до складу таких комісій), Громадської ради доброчесності, утвореної відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", і при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої цієї статті.

У відповідності до вимог ст. 51-2 Закону, на підставі якої Національним агентством було надіслано повідомлення про факт неподання Позивачем декларації, встановлює для Відповідача обов`язок зазначити у повідомленні, що суб`єкт декларування повинен протягом 10 днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку визначеному ч.1 ст. 45 Закону, одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції.

Частинами першою, п`ятою статті 45 Закону №1700-VII передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Дія розділу VII цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення, соціальної та професійної реабілітації осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю, соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, охорони здоров`я (крім керівників закладів охорони здоров`я центрального, обласного, районного, міського (міст обласного значення, міст Києва та Севастополя) рівня), освіти (крім керівників вищих навчальних закладів та їх заступників), науки (крім президентів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, перших віце-президентів, віце-президентів та головних учених секретарів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, інших членів Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук, обраних загальними зборами Національної академії наук України та національних галузевих академій наук відповідно, керівників науково-дослідних інститутів та інших наукових установ), культури, мистецтв, відновлення та збереження національної пам`яті, фізичної культури, спорту, національно-патріотичного виховання, військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, крім військовослужбовців, які проходять військову службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, суд зазначає, що позивач займається адвокатською діяльністю на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/367 виданого на підставі рішення Закарпатської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 08.11.2002 р. № 131. Від 18 березня 2017 року Конференцією адвокатів Закарпатської області ОСОБА_1 обрано членом дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (надалі Закон №5076-VI).

За приписами статті 5 цього Закону, адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб та держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України незалежність адвокатури гарантується. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №5076-VI адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту

Згідно ч.10 статті 50 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури.

Управлінням проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя встановлено що позивачем ОСОБА_1 не подано щорічну декларацію за 2020 рік., відтак відповідачем на адресу позивача було надіслано оскаржуване повідомлення.

Саме по собі направлення оскаржуваного повідомлення не порушує прав позивача, оскільки зміст повідомлення є таким, що позивача ОСОБА_1 , лише повідомлено про необхідність подачі декларації та вказано про наслідки її неподачі взагалі чи протягом 10 днів з дня отримання повідомлення.

Питання щодо того чи є позивач особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування як член кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів та чи зобов`язаний подавати декларацію, може бути вирішено лише органами уповноваженими на складення адміністративного протоколу за несвоєчасну подачу декларації чи органом досудового розслідування при притягненні до кримінальної відповідальності в разі неподання декларації, якщо ці органи прийдуть до висновку, що він є суб`єктом декларування або прийдуть до протилежного висновку.

Крім того, в разі притягнення позивача до адміністративної чи кримінальної відповідальності питання чи є він суб`єктом декларування буде вирішуватись безпосередньо компетентним судом при розгляді справи, а не при направленні позивачу повідомлення, яке він оскаржує у цій справі. Крім того, будь-яке рішення прийняте у справі не впливає на повноваження НАЗК щодо повідомлення уповноважених органів про факт неподачі чи несвоєчасної подачі позивачем декларації. На переконання суду, дії відповідача, що проявилися у направленні повідомлення не можуть жодним чином свідчити про порушення Національним агентством незалежності адвокатури, оскільки не стосуються питань функціонування адвокатури чи безпосередньої діяльності всіх адвокатів, здійснення ними захисту, представництва.

Щодо доводів позивача, що в повідомленні не зазначено, що ОСОБА_3 є уповноваженою особою а отже підписант діяв з перевищенням своїх повноважень та повідомлення не містить інформації про законодавчо визначену можливість його підписання за допомогою електронного цифрового підпису, судом встановлено наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, повідомлення від 07.05.2021 року (а.с.12), яке направлено позивачу підписано в.о. керівника Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя.

Згідно Положення, Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя є самостійним структурним підрозділом апарату Національного агентства. Згідно розд. VI управління очолює керівник, який призначається на посаду та звільняється з посади Головою НАЗК. Керівник управління має заступника. У разі відсутності керівника Управління його обов`язки виконує заступник керівника Управління -керівник відділу контролю за своєчасністю подання декларацій, а у разі його відсутності - керівник відділу Управління відповідно до наказу Національного агентства, п.3 Розд. VI.

Відповідно до Положення про Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя керівник Управління в межах своїх повноважень, зокрема, підписує документи, види яких визначаються Інструкцією з діловодства в Національному агентстві від 03.03.2020року № 80/20.

Основним завданням управління є в тому числі здійснення підготовки письмових повідомлень суб`єктам декларування про факти неподання декларацій, п.3 ч.1 Розділу ІІІ Положення.

Повідомлення від 07 травня 2021 року було підписано в.о. керівника Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя ОСОБА_4 , за допомогою кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у томі числі з електронним підписом, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до статті 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" юридична сила електронного документа не може бути заперечна виключно через те, що він має електронну форму.

Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, слідує, що повідомлення відповідає вимогам закону, містить необхідні реквізити, які дають змогу перевірити його справжність і цілісність, а саме - штрих код, QR- код, номер та дату реєстрації, ПІБ посадової особи, яка підписала документ за допомогою КЕП.

Отже, доводи адміністративного позову в цій частині спростовані матеріалами справи, застосованими норами права та позивач скористався правом на звернення до суду і його право не може бути обмежене, однак із врахуванням дійсних обставин справи судом не встановлено протиправності в діях відповідача. Суд вказує, що повідомлення від 07.05.2021р. №47-02/30925/21, що адресоване ОСОБА_1 від Національного агентства з питань запобігання корупції не породжує жодних обов`язкових наслідків, а відтак не порушує права позивача.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та у задоволенні яких слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного агенства з питань запобігання корупції (вул. Дружби Народів, буд. 28,м. Київ,01103, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 15 листопада 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 25 листопада 2021 року.

СуддяЮ.Ю.Дору