Справа № 160/8972/21
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 160/8972/21
Суддя І інстанції Голобутовський Р.З.

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 15.04.2021 року про відмову ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що згідно з п.п. Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 № 207, документами, що підтверджують право на проживання в житлі, є зокрема і договір найму (піднайму , оренди). При зверненні до відповідача з заявою про реєстрацію місця проживання позивачем був наданий договір оренди житлової площі № 52 від 30 грудня 2020 року, а тому висновок суду першої інстанції щодо обов`язкової наявності ордеру на вселення до житлового приміщення є безпідставним.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

15.04.2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про реєстрацію місця проживання, у якій просила зареєструвати її місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

До вказаної заяви позивач додала такі документи:

1.паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ;

2.квитанцію про сплату адміністративного збору;

3. договір оренди житлової площі №52, укладений 30.12.2020 року з Мостозагіном №12 Публічного акціонерного товариства «Мостобуд».

У здійсненні реєстрації позивача за адресою: АДРЕСА_2 , було відмовлено у зв`язку з на ненадання позивачем документів відповідно до пункту 18-4 Постанови Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 року, про що зроблено відповідний запис на заяві про реєстрацію місця проживання від 15.04.2021 року, копія якої міститься у матеріалах справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того що позивачем не було долучено до заяви про реєстрацію місця проживання на підтвердження права на проживання в житлі ані ордеру, ані акту вселення, як це передбачено договором оренди № 52 від 30.12.2020 р.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із преамбулою Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» цей Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

За змістом абзаців 3, 5, 7 9, 11 статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що:

- вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати;

- місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

- орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради;

- документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист;

реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Частиною 3 статті 6 вказаного Закону визначено, що для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг):

письмову заяву;

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання.

квитанцію про сплату адміністративного збору;

документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Статтею 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Механізм здійснення реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання / перебування осіб в Україні, а також встановлення форми необхідних для цього документів визначають також Правила реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 (надалі по тексту - Правила).

За змістом пунктів 3 та 4 цих Правил реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Відповідно до пункту 11 Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

За змістом пункту 18 Правил для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:

1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;

2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;

3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);

4) документи, що підтверджують:

право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах);

проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);

5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються:

документ, що посвідчує особу представника;

документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

У разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

Відмовляючи у здійсненні реєстрації місця проживання позивача відповідач посилається ненадання документів передбачених підпунктом 4 пункту 18 Правила.

Відповідно до підпункту 4 пункту 18 Правил позивач мав надати документи, що підтверджують право на проживання в житлі, серед яких є договір найму (піднайму, оренди). У разі відсутності таких документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї.

На підтвердження права на проживання в житлі за адресою: АДРЕСА_2 позивач до заяви від 15.04.2021 року про здійснення реєстрації проживання надала договір оренди жилою площі (ліжко-місця) №52 від 30.12.2020 року (далі - договір) підписаний Мостозагіном №12 Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (далі - орендодавець) та ОСОБА_2 , за змістом якого мешканцями-орендарями є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2 договору предметом цього договору є надання орендодавцем на умовах оренди мешканцям-орендарям жилої площі у гуртожитку, що належить орендодавцю.

За умовами пункту 2.2 договору адреса розташування гуртожитку орендодавця: АДРЕСА_3 .

Згідно з пунктом 3.1 договору власник гуртожитку (орендодавець) передає мешканцям-орендарям на умовах оренди 4 ліжко-місця у кімнаті № 52 гуртожитку, адресу розташування якого зазначено у пункті 2.2 цього договору, за плату, зазначену у цьому договорі, а мешканці-орендарі проживають в орендованій житловій площі, користуються нею та наданими житловими послугами, допоміжними та підсобними приміщеннями гуртожитку.

Відповідно до п. 3.3 договору орендодавець приймає рішення про надання мешканцеві-орендареві жилої площі (ліжко-місця) у гуртожитку, що розташований за адресою, вказаною у п. 2.2. цього договору. Рішення про надання мешканцеві-орендареві жилої площі (ліжко-місця) у гуртожитку приймається орендодавцем шляхом видання наказу, розпорядження, чи за іншим порядком, що визначається орендодавцем.

За змістом пункт 3.5 договору вселення мешканця-орендаря в орендовану жилу площу підтверджується актом вселення, надання жилої площі, що підписується орендодавцем та мешканцями-орендарями.

Цей договір укладено на строк 1 (один) рік від дня його підписання сторонами, якщо за 1 (один) місяць до закінчення строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, цей договір вважається продовжений на черговий однорічний строк (пункт 9.1 договору).

Підставою для відмови у реєстрації здійснення реєстрації місця проживання позивача стало відсутність ордера.

Відповідно частини 1 статті 810 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

За умовами частини 1 статті 816 Цивільного кодексу України у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо володіння та користування житлом.

За змістом статті 127 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК України) гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Відповідно до вимог статті 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Стаття 129 ЖК України передбачає, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до пункту 3.3. договору оренди жилої площі (ліжко-місця) №52 від 30.12.2020 року рішення про надання мешканцеві-орендареві жилої площі (ліжко-місця) у гуртожитку приймається орендодавцем шляхом видання наказу, розпорядження, чи за іншим порядком, що визначається орендодавцем, при цьому, за змістом п. 3.5 вказаного договору, вселення мешканця-орендаря в орендовану жилу площу підтверджується актом вселення, надання жилої площі, що підписується орендодавцем та мешканцями-орендарями.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем не було долучено до заяви про реєстрацію місця проживання на підтвердження права на проживання в житлі ані ордеру, ані акту вселення, крім іншого не надано іншого рішення орендодавця про надання позивачу жилої площі у гуртожитку, як це прямо передбачено договором оренди.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

В повному обсязі постанова складена 16 листопада 2021 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова