Справа № 200/12461/21
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 р. Справа№200/12461/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2021 року засобами поштового зв`язку позивач, Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №135/32-00-07-01-03-29 від 04 червня 2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем проведено фактичну перевірку акцизного складу позивача за наслідками якої було складено Акт перевірки від 11.05.2021 № 4906/05-99-19-09/00191129 «Про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС». Перевіркою встановлено відсутність за період з 01.04.2020 по 25.08.2020 реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а саме відсутність з 01.04.2020 по 25.04.2020 реєстрації в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників на 9 резервуарах для зберігання пального на акцизному складі з уніфікованим номером АС 1009099 за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, 1 та витратомірів-лічильників на 8 місцях відпуску пального наливом на акцизному складі ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» уніфікований номер акцизного складу 1009099 за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, 1. На думку позивача, наказ Головного управління ДПС у Донецькій області від 28.04.2021 №702-п щодо проведення фактичної перевірки ПрАТ «ММК ім.ІЛЛІЧА», , був виданий безпідставно, оскільки не було наведено жодних підстав для її призначення, передбачених п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, які є обов`язковою умовою для обґрунтування доцільності проведення вказаної фактичної перевірки. Тому складений на його виконання акт перевірки вважається таким, що виданий з порушенням встановленого законом порядку, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі зазначеного акту перевірки також є незаконним та підлягає скасуванню. На момент фактичної перевірки акцизного складу ПрАТ «ММК ім.ІЛЛІЧА» резервуари з бензином та дизельним пальним, які підприємство використовує виключно для власних потреб, були обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками та здійснена їх реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Відповідно до п. 18 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» є розпорядником акцизного складу №1009099 та відноситься до вітчизняних підприємств, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл з переробки в готову продукцію (пальне). Законом України від 18.12.2019 №391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» п. 18 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України було доповнено абзацом 5, яким встановлено, що норми п.128-1.1 ст. 128-1 Кодексу застосовуються до вітчизняних підприємств, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл з переробки в готову продукцію (пальне) з 1 липня 2020 року.

Таким чином, законодавець встановив, що відповідальність розпорядників акцизних складів за відсутність обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл з переробки в готову продукцію (пальне) може наступити лише з 01.07.2020, тобто фактично надав розпорядникам вказаних складів додатковий термін для обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

З 12.03.2020 на всій території України діє карантин та запроваджено обмежувальні протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, встановлений постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 та продовжений згідно з постановами Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020, №500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020, №956 від 13.10.2020, №1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021 до 30.04.2021.

Законом України від 17.03.2020 №530-ХІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) внесені зміни в ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», яка наводить перелік форс-мажорних обставин та до таких віднесено карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України.

Наказом ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» від 18.03.2020 №220 «Про переведення працівників підприємства на режим роботи з дистанційним доступом» з 18.03.2020 до відміни наказу переведено працівників, які не задіяні безпосередньо у виробничому процесі на дистанційний режим роботи. Такий режим незвичний для підприємства та спричинив труднощі у виконанні посадових обов`язків працівниками. Вищенаведені обставини призвели до затримки укладення додаткової угоди №1 від 01.06.2020 до специфікації №3 договору з ТОВ «ЕТАЛОН-СЕРВІС ПЛЮС» від 05.06.2019 №1051, на виконання робіт з програмного забезпечення та комплексної автоматизації складу паливно-мастильних матеріалів (АЗС). Вказані вище причини відтермінували його укладення більше ніж на 30 днів. Строк виконання робіт по договору складає 65 робочих днів і, відповідно, термін дії договору від запланованої дати 01.10.2019 перенесений на 31.07.2020. ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» укладаючи договір підряду №1051 від 01.06.2020 з ТОВ «ЕТАЛОН-СЕРВІС ПЛЮС», здійснило належні заходи щодо обладнання акцизного складу пального витратомірами-лічильниками та рівномірами-лічильниками, однак карантині обмеження, встановлені Урядом Україні, стали для ТОВ «ЕТАЛОН-СЕРВІС ПЛЮС» та ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» форс-мажором, тобто надзвичайною і не підвладною волі сторін обставиною.

В акті перевірки відповідачем не доведено, що ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» вчиняло певні дії або допускало бездіяльність, за які передбачена відповідальність та діяло нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

За наведених вище обставин відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення п.230.1.1 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України за відсутність з 01.04.2020 по 25.08.2020 реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників на 8 місцях відпуску пального наливом та рівнемірів-лічильників рівня пального на 9 резервуарах для зберігання пального, розташованих на акцизному складі № 1009099 за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, буд.1.

Штрафна санкція за п.п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України може бути застосована тільки якщо лічильники є незареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, а не за несвоєчасну реєстрацію.

Позивач зареєстрував в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників 9 рівнемірів-лічильників та 8 витратомірів-лічильників.

На дату початку фактичної перевірки та на дату складання акту перевірки позивач не вчиняв жодного порушення вимог податкового законодавства щодо не реєстрації лічильників, тобто було відсутнє триваюче правопорушення, отже і були відсутні підстави для застосування штрафних санкцій саме за відсутність реєстрації рівнемірів-лічильників/витратомірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, адже ці лічильники були зареєстровані. В розрахунку штрафних санкцій не вказано, що на ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» відсутня реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

На дату складання акту перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контролюючий орган не мав права застосовувати штрафні санкції, адже п.п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України не передбачено відповідальності за несвоєчасну реєстрацію витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. Фахівцями Головного управління ДПС у Донецькій області з 29.04.2021р. по 07.05.2021р. була проведена фактична перевірка акцизного складу ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА», код за , розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, 1, з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального за період з 01.07.2019 по 07.05.2021.

За результатами перевірки встановлені порушення:

- частини 1, 8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», із змінами то доповненнями, в частині здійснення оптової торгівлі пальним у періоді з 01.07.2019 по 26.08.2019 без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним;

- абзацу першого, четвертого підпункту «а» абзацу шостого підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України в частині, відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу розташованому на акцизному складі, а саме відсутність з 01.04.2020 по 25.08.2020 реєстрації в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників на 9 резервуарах для зберігання пального та витратомірів-лічильників на 8 місцях відпуску пального наливом на акцизному складі з уніфікованим номером акцизного складу 1009099 за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, 1.

Заперечень до акту фактичної перевірки не надходило, відповідачем правомірно прийняте податкове повідомлення-рішення від 04.06.2021 №135/32-00-07-01-03-29 на загальну суму 340000,00 грн. у частині відсутності з 01.04.2020 по 25.08.2020 року реєстрації в Єдиному державному реєстрі:

рівнемірів - лічильників на 9 резервуарах для зберігання пального на акцизному складі з уніфікованим номером №1009099 за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко,1;

витратомірів - лічильників на 8 місцях відпуску пального наливом на акцизному складі ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» (уніфікований номер акцизного складу 1009099 за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, 1).

27 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши докази, письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

28 квітня 2021 року Головним управління ДПС у Донецькій області видано наказ №702-н «Про проведення фактичної перевірки ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» », яким на підставі статей 19-1, 20, 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, наказано приписано провести фактичну перевірку ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» » з 28 квітня 2021 року тривалістю не більше 10 діб за період діяльності з 01 липня 2019 року по 07 травня 2021 року з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального та дотримання платником податків порядку здійснення обігу підакцизних товарів (а.с. 9).

28 квітня 2021 року посадовцю Головного управління ДПС у Донецькій області О. Демидову видано направлення на перевірку №861 на проведення фактичної перевірки ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА». Мета проведення перевірки: перевірка дотримання платником податків порядку здійснення обігу підакцизних товарів (а.с. 10).

28 квітня 2021 року посадовцю Головного управління ДПС у Донецькій області В. Нестерцовій видано направлення на перевірку №862 на проведення фактичної перевірки ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА». Мета проведення перевірки: перевірка дотримання платником податків порядку здійснення обігу підакцизних товарів (а.с. 11).

29 квітня 2021 року посадовці Головного управління ДПС у Донецькій області зробили запит №304/05-99-09-01 «Про надання документів» (а.с. 12-13).

11 травня 2021 року посадовцями Головного управління ДПС у Донецькій області складений акт (довідка) перевірки №4906/05-99-19-09/00191129 «Про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС» (далі за тексом Акт) (а.с. 15-20)

За висновками Акту встановлені наступні порушення:

частини 1, 8 статті 15 Закону України від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», із змінами то доповненнями, в частині здійснення оптової торгівлі пальним у періоді з 01.07.2019 по 26.08.2019 без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним;

абзацу першого, четвертого підпункту а) абзацу шостого підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України в частині, відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів - лічильників та рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра - лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі та /або витратоміра - лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу розташованому на акцизному складі, а саме відсутність з 01.04.2020 по 25.08.2020 року реєстрації в Єдиному державному реєстрі:

рівнемірів-лічильників на 9 резервуарах для зберігання пального на акцизному складі з уніфікованим номером №1009099 за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко,1:

витратомірів-лічильників на 8 місцях відпуску пального наливом на акцизному складі ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» (уніфікований номер акцизного складу 1009099 за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, 1

11 травня 2021 року посадовцями Головного управління ДПС у Донецькій області складений акт відмови від отримання примірника акта перевірки, неможливості його вручення та підписання №342/05-99-19-09/00191129 (а.с. 21).

04 червня 2021 року на підставі Акту Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №135/32-00-07-01-03-29 про застосування до ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» за порушення абзаців 1, 4 підпункту «а» абзацу 6 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України штрафних (фінансових) санкцій (штрафу)

за відсутність з 01.04.2020 по 25.08.2020 реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі: рівнемірів-лічильників на 9 резервуарах для зберігання пального на акцизному складі №1009099 за адресою Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, 1, та витратомірів-лічильників на 8 місцях відпуску пального наливом на акцизному складі №1009099 за адресою Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, 1, у розмірі 340000,00 гривень.(а.с.23-25).

22 червня 2021 року ПрАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» подало до Державної податкової служби України скаргу про відміну податкового повідомлення-рішення від 06.04.2021 №135/32-00-07-01-03-29 (а.с. 26-33).

31 серпня 2021 року Державна податкова служба України прийняла рішення про результати розгляду скарги №19835/6/99-00-06-03-01-06, яким залишила скаргу без задоволення (а.с. 34-37).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України встановлено, що податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України), що є комплексом заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій (пункт 71.1 статті 71 ПК України).

За приписами статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1). Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3. пункту 75.1).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (пункт 80.1, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

«Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року №891, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 19.06.2019. Цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів.

Підпунктом 5 пункту 1 Порядку встановлено, що реєстр це електронна база даних, яка містить податкову інформацію про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри та рівнеміри, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів.

Наказом Міністерства фінансів України №944 від 27.11.2018 «Про затвердження формату даних, структури та форм електронних документів для наповнення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 січня 2019 року за №4/32975, Державна фіскальна служба України була зобов`язана забезпечити до 01 квітня 2019 року створення та функціонування Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, а саме приймання від розпорядників акцизних складів пального електронними засобами зв`язку електронних документів для наповнення Реєстру; обробку електронних документів для наповнення Реєстру та автоматичного перенесення з них даних до Реєстру; збереження даних, що містяться у Реєстрі; захист інформації, що міститься у Реєстрі.

Судом встановлено, що правовою підставою для призначення перевірки був підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але фактичної підстави для призначення та проведення перевірки наказ Головного управління ДПС у Донецькій області від 28 квітня 2021 року №702-н «Про проведення фактичної перевірки ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» » не містить (а.с. 9).

Отже, в наказі відсутня інформація щодо діяльності позивача яка вказує на конкретні порушення законодавства, а тому не уявляється можливим ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення фактичної перевірки, не визначено, яка інформація свідчить про порушення законодавства або про їх можливі порушення і в якому порядку вона була отримана.

Невиконання вимог закону щодо наявності підстав для призначення та проведення фактичної перевірки, та не спростування відповідачем обставин незаконності рішення про призначення перевірки, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а отже акт перевірки, отриманий в результаті такої перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Встановлені судом обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення, необхідність перевірки суті конкретного порушення як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання - відсутня .

Відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки про правові наслідки порушення процедури податкових перевірок, викладені в постановах Верховного Суду від 22.09.2020 по справі №520/8836/18; від 22.09.2020 по справі №520/8836/18; від 04.03.2021 по справі №640/18411/18; від 15.06.2021 по справі №826/28170/15.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача (частина 2 статті 71 КАС України).

У даній справі відповідач не виконав свого обов`язку щодо доказування правомірності спірного рішення, позивач, навпаки, надав належні, допустимі, достовірні та достатні докази які підтверджують обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Отже, спірне рішення було прийнято відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Решта доводів сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовує. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (частина 1 статті 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 249, 250, 251, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, буд.1; ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 57; код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 43968079) про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №135/32-00-07-01-03-29, прийняте 04 червня 2021 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок.

Повний текст рішення складений 25 листопада 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко