Справа № 260/2820/21
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2021 року м. Ужгород№ 260/2820/21
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б. розглянувши в письмовому спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунальної установи "Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат" Закарпатської обласної ради, Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації (вул. Тургенєва, буд. 8,м. Ужгород, Закарпатська область,88003) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунальної установи "Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат" Закарпатської обласної ради, Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації , яким з урахуванням уточненої позовної заяви просить: 1) Прийняти адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження за вказаним позовом; 2) Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, як інваліда ІІ групи на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»;3) Одночасно з відкриттям провадження в адміністративній справі, задовольнити клопотання про витребування доказів у відповідачів в частині що стосується здійснених виплат за 2021 рік, яке додається до вказаної позовної заяви; 4) Визнати протиправними бездіяльність обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Закарпатської обласної ради та дії управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області щодо відмови в нарахуванні та виплати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги; 5) Зобов`язати обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Закарпатської обласної ради та управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як інваліду 2 групи, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, визначеної у відповідному бюджетному періоді, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги; 6). Зобов`язати обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Закарпатської обласної ради та управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області в подальшому на період дії Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та статусу інваліда 2 групи, щорічно нарахувувати та виплачувати ОСОБА_1 грошову допомогу до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. 7. Про час та місце розгляду позовної заяви повідомити сторони.

1. Позиції сторін.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги встановлені законодавством України. В 2021 року ним отримано одноразову допомогу до 05 травня 2021 року як особі з інвалідністю 2 групи у розмірі 3 906,00 гривень, тобто в сумі меншій, аніж передбачено нормами ст. 12 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-ХІV). Вважає, що вказаними діями відповідач порушив його право на соціальний захист.

03 серпня 2021 року від Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації надійшов відзив на позов, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає що з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги, зокрема, особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", постанови Кабінету Міністрів України №325 від 08,04.2021р. «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" , Позивачу виплачено кошти у розмірі 3906 грн. Зазначені суми грошової допомоги не могли бути виплачені позивачу у розмірі, що перевищує суму зазначену в постанові Кабінету Міністрів України №325.

12 серпня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує мотиви, зазначені відповідачем у відзиву, якими останній обґрунтовує свої заперечення проти позовних вимог.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 11 .03.2020 року, яке є безтерміновим і дійсним на всій території України.

У 2021 році, позивачу нараховано та виплачено одноразову допомогу до 05 травня 2021 року, як учаснику бойових дій у розмірі 3 906,00 грн..

Не погоджуючись з даним розміром грошової допомоги позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування і виплату згаданої допомоги у 2021 році у розмірі 8-ти мінімальних пенсій за віком.

Листом від 08 червня 2021 року №01.2-05/874 , Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації на заяву позивача надало відповідь, в якій зазначило, що позивачу було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня у 2021 році -3906,00 грн. Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для здійснення перерахунку та виплати щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2021 р.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року (далі по тексту - Закон України № 3551-XII).

Пільги інвалідам війни встановлені статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року за №367-XIV статтю 13 Закону № 3551-XII доповнено частиною 4, згідно з якою: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком".

Пунктом 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України від 28 грудня 2007 року за №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину 5 статті 13 Закону №3551-ХІІ викладено у такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28 грудня 2007 року.

Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.17 вищезазначеного Закону №3551-XII фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України.

У подальшому Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01 січня 2015 року) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31 березня 2015 року, № 141 від 02 березня 2016 року, № 233 від 05 квітня 2017 року, № 170 від 14 березня 2018 року, № 237 від 20 березня 2019 року та № 112 від 19 лютого 2020 року та № 325 від 08 квітня 2021 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Зокрема, у постанові Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" № 325 від 08 квітня 2021 року (набрала чинності 09 квітня 2021 року) визначено розмір виплати разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи у розмірі 3906 гривень.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №45, ст.425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 27 лютого 2020 року норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Таким чином, з наведеного вище вбачається, що з 27 лютого 2020 року застосовуються положення статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Ст.28 частини 1 вказаного Закону передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При цьому, Кабінет Міністрів України у Постанові № 325 установив, що у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-ХІІ, інвалідам війни ІІ групи здійснюється у розмірі 3906,00 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено статтею 13 цього Закону.

Отже, на час виплати позивачу у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-ХІІ та Постанова № 325.

Виходячи із визначених у ч.4 ст.7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2021 році необхідно застосовувати не Постанову № 325, а Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Відтак, позивач як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, має право на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році у розмірі встановленому статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-ХІІ у редакції Закону України № 367-ХІV.

При цьому, вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" № 294-IX від встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня 2021 року - 1769 гривень.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги інваліду війни ІІ групи у 2021 році становить 14152 грн (1769 грн х 8).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, відповідачем було нараховано та виплачено позивачу щорічну одноразову грошову допомогу до 05 травня 2021 року як учаснику бойових дій у розмірі 3906 грн.

Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тому порушено права позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Таким чином, враховуючи внесені рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року за № 3-р/2020 зміни у законодавство, що регулює спірні правовідносини, позивачу повинна бути виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Слід зауважити, Восьмим апеляційним адміністративним судом 03 листопада 2021 підтримано аналогічні висновки у подібній справі № 260/2792/21 , 10 листопада 2021 року у рішенні № 260/2919/21, № 260/2969/21 , від 04.11.2021 року № 260/3026/21, від 10 листопада 2021 року № 300/2247/21 .

Суд звертає увагу на те, що норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанови Кабінету Міністрів України, не можуть змінювати приписів закону України, і позбавляти позивача вищевказаного права. Відсутність встановленого механізму їх виплати не звільняє Державу в особі уповноваженого органу від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум допомоги.

Невиплата відповідачем позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі, визначеному Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі "Кечко проти України").

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог в частині їх задоволення, оскільки позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, має право на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році у розмірі, встановленому статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-ХІІ у редакції Закону України № 367-ХІV, разом з тим, відповідач, здійснюючи виплату грошової допомоги у меншому розмірі, порушив права позивача, а тому з метою належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Комунальної установи "Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат" Закарпатської обласної ради (88003, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Тургенєва,8, ), Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Миру,18, ), про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Миру,18, ) які полягають у зменшенні розміру щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1 до 05 травня за 2021 рік.

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Миру,18, ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни, 2-групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік", з урахуванням раніше виплачених сум.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова