Справа № 160/15174/21
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій відповідача щодо не зарахування до трудового стажу періоду роботи з 20.06.91 р. по 09.04.92 р., з 16.04.92 р. по 30.10.92 р., з 02.11.92 р. по 02.02.93 р., з 05.02.93 р. по 15.05.2001 року протиправними та зобов`язання зарахувати ці періоди із проведенням перерахунку пенсії з моменту її призначення.
В обґрунтування позову посилався на протиправні дії відповідача, які полягали у безпідставній відмові зарахувати відповідні періоди трудової діяльності позивача до загального страхового стажу та призвели до відмови у здійсненні перерахунку пенсії, чим порушено право на справедливий соціальний захист з боку держави.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Тією ж ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом і надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що спірні період не підлягають зарахуванню до трудового стажу позивача через недоліки, що містяться у його трудовий книжці. Також вказав, що період з 16.04.92 р. по 30.10.92 р. зарахований до його стажу.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із таких міркувань.
Згідно із ст.24 Закону України №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Із наданих відповідачем доказів судом встановлено, що до загального страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності з 20.06.91 р. по 09.04.92 р., з 02.11.92 р. по 02.02.93 р., з 05.02.93 р. по 30.09.99 року через недоліки трудової книжки, що містяться у ній напроти вказаних записів, зокрема, виправлення в записах датах прийняття та звільнення з роботи, а також завірення печаткою підприємства, що відрізняється від його організацімйно-правової фомрми господарювамння. Період з 16.04.92 р. по 30.10.92 р., а також з 01.10.99 р. по 15.05.2001 року зараховано до його страхового стажу.
Надаючи оцінку вказаним доводам Пенсійного органу суд входить із того, що відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України.
Так, пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Тобто, відповідно до вказаних приписів законодавства, обов`язок щодо підтвердження трудового стажу на підставі відповідних довідок, покладається на особу, яке звертається із заявою про призначення пенсії, у разу відсутності у неї (особи) трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи.
Суд, досліджуючи копію трудової книжки позивача відмічає, що напроти періодів його роботи з 20.06.91 р. по 09.04.92 р., з 02.11.92 р. по 02.02.93 р. та з 05.02.93 р. по 30.09.99 року наявні усі необхідні записи, які є належними та допустимими доказами підтвердження страхового стажу.
За викладених обставин та правових висновків Верхового Суду, періоди роботи позивача з 20.06.91 р. по 09.04.92 р., з 02.11.92 р. по 02.02.93 р. та з 05.02.93 р. по 30.09.99 підлягають зарахуванню до його загального страхового стажу. Як вже зазначено вище, періоди роботи з 16.04.92 р. по 30.10.92 р., а також з 01.10.99 р. по 15.05.2001 року до такого стажу вже зараховані.
Визначаючись із способом відновлення порушеного права позивача суд виходить із того, що останньому вже призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 03.09.2019 року, а тому ефективним способом захисту прав є зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи позивача з 20.06.91 р. по 09.04.92 р., з 02.11.92 р. по 02.02.93 р. та з 05.02.93 р. по 30.09.99 р. до його загального страхового стажу та здійснити перерахунок пенсії з моменту її призначення.
Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача у повному обсязі.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів трудової діяльності з 20.06.91 р. по 09.04.92 р., з 02.11.92 р. по 02.02.93 р. та з 05.02.93 р. по 30.09.99 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період роботи з 20.06.91 р. по 09.04.92 р., з 02.11.92 р. по 02.02.93 р. та з 05.02.93 р. по 30.09.99 р. до загального страхового стажу ОСОБА_1 та здійснити перерахунок пенсії з 03.09.2019 року.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім), 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна