Справа № 320/15145/21
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 листопада 2021 року м. Київ Справа № 320/15145/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
доприватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича
проскасування арешту,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича (далі - відповідач) про скасування арешту, накладеного постановою відповідача від 27.10.2020 ВП № 63416727 на рахунки позивача № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , відкриті в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк".

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень пунктів 4 та 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, згідно з приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби та приватного виконавця, зокрема, спеціальні строки звернення до суду з таким позовом, передбачені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої цієї статті позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, арешт на грошові кошти позивача, якій він просить суд скасувати, накладений постановою відповідача від 27.10.2020 ВП № 63416727.

Водночас з даним адміністративним позовом позивач звернулась до суду лише 19.11.2021, тобто з порушенням визначеного статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

За наведених обставин позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вона зазначає, що про порушення своїх прав та інтересів дізналась лише 15.11.2021 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 63416727 в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Разом з тим вказані доводи не приймаються судом до уваги, оскільки з приєднаної позивачем до позовної заяви копії рішення Шевченківського районного суду міста Києві від 06.07.2021 у цивільній справі № 761/36755/20 вбачається, що про наявність відкритого виконавчого провадження № 63416727 позивачу було достеменно відомо щонайменше з січня 2021 року.

Суд також звертає увагу позивача на те, що Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово (абзац 2 частини першої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII).

На виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі - Система), яке визначає механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 2 розділу VI цього Положення доступ до інформації Системи сторонам виконавчого провадження забезпечується з використанням ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження, який зазначається в довідці про реєстрацію виконавчого документа та постанові про відкриття виконавчого провадження, через офіційний вебсайт Міністерства юстиції України.

При цьому Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації, а також доступ сторонам виконавчого провадження до документів виконавчого провадження.

Аналізуючи вказані норми у сукупності, суд дійшов висновку, що для сторін виконавчого провадження інформація з автоматизованої системи виконавчого провадження є безоплатною та доступною, а отже позивач не була позбавлена доступу до документів виконавчого провадження у період з 27.10.2020 (дата винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 63416727) по 15.11.2021 (дата ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження) та, як наслідок, на звернення до суду з даним позовом у строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Крім того, суд звертає увагу позивача на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (частина друга статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, адміністративний позов спрямований на захист прав, свобод та інтересів особи, які порушив відповідач - суб`єкт владних повноважень, надаючи позивачу можливість вибору способу захисту для ефективного відновлення його порушених прав та інтересів з урахуванням приписів частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено такий спосіб захисту прав позивача як скасування судом арешту, накладеного в результаті здійснення виконавчого провадження.

Суд також звертає увагу позивача на положення частини другої статті 94 цього Кодексу, згідно з якими письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Так, вимоги до оформлення копій документів визначені пунктом 5.26 Національного стандарту України "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163:2020), затвердженого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 № 144, положеннями якого передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту "Підпис" на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Разом з тим судом встановлено, що копії доданих до позовної заяви документів не засвідчені у встановленому законодавством порядку, а саме: не містять слів "Згідно з оригіналом", дати засвідчення копій та власного імені і прізвища особи, яка їх засвідчує.

Крім того, в порушення пункту 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано суду власного письмового підтвердження про те, що ним не подано інший позов (позови) до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича з аналогічним предметом та з тих самих підстав.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом, не зазначених позивачем у позовній заяві; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; позовної заяви, яка оформлена у відповідності до вимог пункту 4 частини п`ятої статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (у тому числі шляхом уточнення (конкретизації) позовних вимог) з урахуванням наведених вище висновків суду; копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для її направлення відповідачу; належним чином засвідчених всіх доданих до позовної заяви документів.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.