Справа № 356/514/21
Суддя: Капшученко І. О.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№провадження 2-а/356/22/21
Справа № 356/514/21

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2021 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Березанського відділення поліції Броварської РУПГУ в Київській області, старшого сержанта поліції Шулия Євгенія Олексійовича з РППСПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУНП в Київській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Березанського відділення поліції Броварської РУПГУ в Київській області старшого сержанта поліції Шулия Євгенія Олексійовича з РППСПД № 1 (м. Березань) Броварського РУПГУНП в Київській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 1 ст. 171 КАС України).

Так, вимоги до позовної заяви встановлені в ст.ст. 160, 161 КАС України.

Згідно з положеннями п.п. 2, 8, 11 частини 5 статті 160 КАС України позовна заява повинна містити, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, всупереч вказаним положенням КАС України, позивачем при зверненні до суду зазначені вимоги дотримані не були.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач при зверненні до суду зазначив відповідачем у справі Березанське відділення поліції Броварської РУПГУ в Київській області, старшого сержанта поліції Шулия Євгенія Олексійовича з РППСПД № 1 (м. Березань) Броварського РУПГУНП в Київській області.

При цьому, долучена до позову оскаржувана постанова серії БАВ № 627131 від 01.11.2021 винесена поліцейським з РПП СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області Шумієм Є. О.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Ознакою сторін, яка відрізняє їх від інших суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин, є, зокрема, поширення на них всіх правових наслідків та властивостей судового рішення.

Так, відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 5 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення працівники органів і підрозділів Національної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідний працівник не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Вказана правова позиція неодноразово висловлювалась в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а (адміністративне провадження № К/9901/12750/18), від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17 (адміністративне провадження № К/9901/18761/18), від 02.09.2020 у справі № 162/445/16-а (адміністративне провадження № К/9901/44444/18), від 17.09.2020 у справі № 300/1006/16-а (адміністративне провадження № К/9901/16348/18), від 17.09.2020 у справі № 401/3635/16-а (адміністративне провадження № К/9901/34702/18), від 17.09.2020 у справі № 398/1310/17 (адміністративне провадження № К/9901/607/18), висновки якого щодо застосування норм права до спірних правовідносин суд враховує відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України.

Враховуючи вказане, з огляду на предмет спору, поліцейський з РПП СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області Шумій Є. О. в даних спірних правовідносинах діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені відповідних органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, тому не є належним відповідачем у справі за даним позовом.

Окрім того, зазначеного позивачем Березанського відділення поліції Броварської РУПГУ в Київській області не існує.

Водночас, суд зауважує, що наказом Національної поліції України від 24.12.2020 № 1034 дск затверджено перелік територіальних (відокремлених) підрозділів Головного управління Національної поліції України, яким Березанське відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області було реорганізовано в Сектор поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області.

Крім того, позивачем при зверненні до суду в позові не зазначено щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а також не надано власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, як того вимагають приписи п.п. 8, 11 ч. 2 ст. 160 КАС України.

Окрім вказаного, частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір сплачено не було, а також не надано документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону. Позивачем зазначено лише, що згідно статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з частиною 4 статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Водночас, відповідно до ст.ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Отже, системний аналіз наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору дає підстави для висновку, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, висновки якої щодо застосування норм права, відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові констатувала, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як визначено приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 01.01.2021 установлено в розмірі 2 270,00 грн.

Таким чином, на момент звернення до суду з позовом розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем, становить 0,2 х 2 270 грн. = 454 грн.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у зазначеному вище рішенні від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (пункт 59).

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, проаналізувавши подану позивачем позовну заяву, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху на підставі ч. 1 ст. 169 КАС України, у зв`язку з тим, що подана без додержання вимог ст.ст. 160, 161 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-161, 169, 286 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березанського відділення поліції Броварської РУПГУ в Київській області, старшого сержанта поліції Шулия Євгенія Олексійовича з РППСПД № 1 (м. Березань) Броварського РУПГУНП в Київській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху, надавши позивачу строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Капшученко