Справа № 663/532/21
Суддя: Шульга К. М.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 663/532/21
Провадження № 2-а/663/5/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Шульги К. М.

секретаря Горбань М. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області, молодшого лейтенанта поліції батальйону 1 роти 6 Управління патрульної поліції в Черкаській області Бордійчука Івана Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 07.06.2020 відносно нього уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Черкаській області було винесено постанову ЕАМ 2650483 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Вважає, що постанову винесено з порушенням норм як процесуального, так і матеріального права, а тому вона підлягає скасуванню. Так, не зважаючи на заперечення позивача щодо вчинення правопорушення, відповідач протокол не склав, пояснення від порушника не відібрав, не роз`яснив процесуальні права, чим порушив право позивача на захист, а також вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та статті 258 КУпАП. Крім того, відсутні докази вчинення позивачем правопорушення, яке він заперечує, оскільки не допускав порушення Правил дорожнього руху. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була складена за його відсутності, йому не вручена. У подальшому належний позивачу банківський рахунок було заблоковано на підставі відповідної постанови державного виконавця. Про наявність постанови про накладення адміністративного стягнення позивачу стало відомо 17.02.2021 після звернення адвоката із запитом до державного виконавця. Вважає, що строк оскарження постанови пропущено з поважних причин, оскільки постанову винесено без присутності позивача та якому не було спрямовано її копію. Постанова про відкриття виконавчого провадження також не була направлена позивачу. Просить поновити строк на оскарження постанови ЕАМ №2650483 від 07.06.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу; визнати незаконною та скасувати постанову ЕАМ №2650483 від 07.06.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за частиною 1 статті 122 КУпАП, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача адвокат Половинко А. В. в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись, в тому числі, на недотримання вимог при встановленні дорожнього знаку, а також на правові висновки, викладені у постанові КАС ВС від 14.08.2019 №199/8466/16 (К/9901/34088/18).

Представник відповідача за довіреністю Котух М. В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у раніше поданому відзиві на позов. Зазначив, що винесення постанови поліцейським на місці вчинення правопорушення без складання протоколу є правомірним. Заперечення вчинення позивачем правопорушення спростовуються відеозаписом з постової відеокамери. Також зазначив, що позивач відмовився отримувати винесену відповідачем постанову про накладення адміністративного стягнення, про що в постанові зроблено відповідний запис. Подія була зафіксована на нагрудний відео реєстратор, про що також вказано в п.9 оскаржуваної постанови. Проте, відповідно до положень наказу МВС України від 18.12.2018 №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», строк зберігання відеозаписів з портативних відео реєстраторів становить 30 діб. Правопорушення за участю позивача сталося 07.06.2020, копію постанови було направлено позивачу 10.06.2020. Ухвала про відкриття провадження за позовом надійшла 03.03.2021. Не маючи інформації про наміри оскарження постанови ЕАМ №2650483, строк зберігання відеозапису з портативного відео реєстратора на підставі вищевказаної Інструкції не було продовжено та через 30 днів такі відеозаписи були видалені із серверів зберігання. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши надані матеріали та оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до положень статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема порушення, передбачені частиною 1 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення, адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 8.4б Правил дорожнього руху дорожні знаки, а саме знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Дорожнім знаком пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» передбачено заборону проїзду без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Судом встановлено, що 07.06.2020 молодшим лейтенантом поліції батальйону 1 рота 6 Управління патрульної поліції у Черкаській області Бордійчуком І. С. було винесено постанову серії ЕАМ №2650483, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. за невиконання водієм транспортного засобу вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснення проїзду без зупинки, чим порушив вимоги п.8.4б Правил дорожнього руху порушення вимог знаків пріоритету.

З долученої до відзиву на позов копії постанови, винесеної на місці вчинення правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 від підпису та отримання копії постанови відмовився, про що зроблено відповідну відмітку. Також у п.9 постанови вказано, що до постанови додається відео з боді камери вс01741 за запитом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням позивача здійснив проїзд без зупинки в зоні дії дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Відсутність на час розгляду справи відеозапису, зафіксованого нагрудною бодікамерою, відповідачем належним чином обґрунтовано, тому у суду відсутні підстави розцінювати дотримання відповідачем вимог чинного законодавства як ненадання доказів та наявність підстав для задоволення вимог позивача.

Посилання позивача щодо встановлення дорожнього знаку з порушенням існуючих норм, суд визнає необґрунтованим, з наступних підстав.

Відповідно до Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування ДСТУ 4100-2002», затвердженого наказом Держстандарту України № 326 від 03.06.2002, визначено порядок встановлення дорожніх знаків.

Пунктом 10.2.4 цього Стандарту встановлено, що дорожні знаки повинні встановлюватись з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускається установлювати на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. На дорогах з двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки можуть дублюватись. Необхідність дублювання знаків визначають залежно від конкретних дорожніх умов. Дублюючі знаки повинні установлюватись на розділювальній смузі, а у разі її відсутності над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху у зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

Таким чином, стандартом не виключається встановлення дорожніх знаків на лівому боці дороги.

При цьому, суд звертає увагу, що сам по собі факт візуального несприйняття дорожнього знаку позивачем у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Крім того, під часу руху транспортного засобу в обов`язки водія не входить з`ясування законності встановлення дорожніх знаків та відповідність їх нормам ДСТУ.

Згідно з пунктом 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Отже, вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які суд вважає належними та допустимими, та які свідчать про порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Суд вважає, що відповідачем, як уповноваженою особою, яка розглядала справу, було дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений статтями 278, 279, 280 КУпАП.

Позивач всупереч положенням частини 1 статті 77 КАС України не надав суду жодних доказів на спростування зафіксованого відповідачем порушення Правил дорожнього руху.

Також безпідставним є посилання позивача на необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається, зокрема, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, відповідно до частини 2 статті 277 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України№1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, крім інших, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у постанові від 06.02.2019 у справі № 489/2363/16-а.

Аналізуючи встановлені обставини та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, суд сприймає позицію позивача як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення Правил дорожнього руху з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, наданих йому Конституцією і законами України, а тому оскаржувана постанова ЕАМ №2650483 від 07.06.2020 відповідає чинному законодавству, підстави для її скасування відсутні.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови, суд виходить з наступного.

Постанову про накладення адміністративного стягнення було направлено ОСОБА_1 поштою 10.06.2020, повернуто до УПП 16.07.2020 за закінченням терміну зберігання.

Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 63087389 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу за постановою ЕАМ №2650483 від 07.06.2020 винесена державним виконавцем 19.09.2020.

26.09.2020 у виконавчому провадженні ВП №63087389 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , який не сплатив у добровільному порядку заборгованість.

26.01.2021 адвокат Половинко А. В. зверталась до державного виконавця із запитом про надання копій постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, постанови про накладення арешту в межах виконавчого провадження та виконавчих документів, на підставі яких відкрито виконавче провадження.

Копії витребуваних документів отримано адвокатом 17.02. 2021.

Таким чином, суд дійшов до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, та можливість поновлення цього строку.

Керуючись статтями 9, 247, 251, 283 КУпАП, статтями 2, 5-9, 72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови ЕАМ №2650483 від 07.06.2020 про накладення адміністративного стягнення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області, молодшого лейтенанта поліції батальйону 1 роти 6 Управління патрульної поліції в Черкаській області Бордійчука Івана Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області К.М. Шульга

Повний текст рішення

виготовлено 21.10.2021