Справа № 160/14032/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
16.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправний дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 внаслідок не зарахування до трудового стажу на пільгових умовах за Списком №2 періоду військової служби в армії з 22 жовтня 1985 року по 30 січня 1988 року, періоди роботи на посаді «електрогазозварника 3 та 4 розряду» з 18 жовтня 1988 року по 01 липня 1991 року, «електрогазозварника 5 розряду» періоди з 01 липня 1991 року по 10 серпня 2001 року, з 27 серпня 2001 року по 14 вересня 2003 року, з 29 вересня 2003 по 24 лютого 2004 року, з 25 лютого 2004 року по 03 грудня 2004 року, з 04 грудня 2004 року по 07 січня 2008 року, з 03 квітня 2008 року по 20 травня 2009 року, з 04 грудня 2009 року по 16 серпня 2012 року, з 07 лютого 2017 року по 14 липня 2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №2, наступні періоди: військової служби в армії з 22 жовтня 1985 року по 30 січня 1988 року, періоди роботи на посаді «електрогазозварника 3 та 4,5 розряду» з 18 жовтня 1988 року по 01 липня 1991 року, «електрогазозварника 5 розряду» періоди з 01 липня 1991 року по 10 серпня 2001 року, з 27 серпня 2001 року по 14 вересня 2003 року, з 29 вересня 2003 року по 24 лютого 2004 року, з 25 лютого 2004 року по 03 грудня 2004 року, з 04 грудня 2004 року по 07 січня 2008 року, з 03 квітня 2008 року по 20 травня 2009 року, з 04 грудня 2009 року по 16 серпня 2012 року, з 07 лютого 2017 року по 14 липня 2021 року та призначити ОСОБА_1 трудову пенсію на пільгових умовах за Списком №2 від дати звернення, тобто з 06 липня 2021 року.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Проте Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю пільгового та страхового стажу. Позивачем зауважено, що відповідачем було незаконно не зараховано період його військової служби та періоди роботи на посаді електрогазозварника.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Отже, згідно наданих документів, загальний стаж роботи позивача станом на 06.07.2021 року складає 28 років 4 місяці, з них пільговий стаж за Списком № 2 складає 6 місяців 17 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
06.07.2021 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровської області з заявою про призначення мені пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
30.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Проте, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено відповідачем, до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не враховані наступні періоди: період військової служби в армії з 22 жовтня 1985 року по 30 січня 1988 року, періоди роботи на посаді «електрогазозварника 3 та 4 розряду» з 18 жовтня 1988 року по 01 липня 1991 року, «електрогазозварника 5 розряду» - періоди з 01 липня 1991 року по 10 серпня 2001 року, з 27 серпня 2001 року по 14 вересня 2003 року, з 29 вересня 2003 по 24 лютого 2004 року, з 25 лютого 2004 року по 03 грудня 2004 року, з 04 грудня 2004 року по 07 січня 2008 року, з 03 квітня 2008 року по 20 травня 2009 року, з 04 грудня 2009 року по 16 серпня 2012 року, з 07 лютого 2017 року по 14 липня 2021 року.
Не погодившись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахування періодів роботи до пільгового стажу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Щодо незарахування відповідачем до стажу позивача періоду проходження строкової військової служби з 22.10.1985 по 30.01.1981, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що позивач працював учнем електрогазозварника з 23 липня 1985 року по 16 жовтня 1985 року, був звільнений у зв`язку з призовом до військової служби.
Законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011 -XII.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
При цьому на підставі статті 8 Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Отже, зарахування періоду військової служби до стажу прямо передбачено нормами закону та не пов`язується з необхідністю сплати страхових внесків.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 637, для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються, зокрема, військові квитки.
Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Із військового квитка та записів трудової книжки позивача, які збігаються, вбачається, що позивач з 22.10.1985 по 30.01.1988 проходив службу у лавах Радянської Армії та на момент призову на строкову військову службу працював за професією та займав посаду «електрогазозварник».
Отже, період проходження строкової військової служби з 22.10.1985 по 30.01.1988 підлягає зарахуванню позивачу до стажу роботи.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).
Пунктом 1 статті 114 Закону України № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно визначення закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески
Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.
Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Згідно пункту 4.1 Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Згідно пункту 4.2. Порядку 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3. Порядку).
Пунктом 4.7. Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктами 3-4 цього Порядку передбачено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.
За наслідком розгляду заяв про підтвердження стажу роботи комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення. Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку (пункти 15-16 Порядку).
Пунктом 16 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.
Згідно із зазначеними нормативними актами, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Держпраці.
Отже, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 348/1079/17.
Окрім того, наказом Міністерства праці і соціальної політики України "Про затвердження роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках" від 21.08.2000 року № 205, зазначено, що в окремих випадках через складний фінансово-економічний стан, що склався по незалежним від підприємства причинам, для проведення атестації робочих місць, де не відбулися корінні зміни умов і характеру праці, можливе використання результатів попередньої атестації.
Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Проте, відповідно до п.23 Порядку №623, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Також, згідно додатку №5 до вказаного Порядку №637, затверджена обов`язкова форма довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а саме, вона повинна бути засвідчена підписами керівника, начальника відділу кадрів та головного бухгалтера підприємства.
При вирішенні питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення, суд виходить із змісту документів, що надавалися позивачем разом із заявою про здійснення перерахунку пенсії та які розглядалися відповідачем, оцінка правомірності рішення здійснюється шляхом встановлення обґрунтованості викладених в цьому рішенні підстав неврахування певних періодів роботи у складі спеціального стажу.
Матеріалами справи встановлено, що відповідач необґрунтовано не зарахував періоди роботи позивача до пільгового стажу роботи за списком №2 на посаді «електрогазозварника 3 та 4 розряду» з 18 жовтня 1988 року по 01 липня 1991 року, на посаді «електрогазозварника 5 розряду» періоди з 01 липня 1991 року по 10 серпня 2001 року, з 27 серпня 2001 року по 14 вересня 2003 року, з 29 вересня 2003 по 24 лютого 2004 року, з 25 лютого 2004 року по 03 грудня 2004 року, з 04 грудня 2004 року по 07 січня 2008 року, з 03 квітня 2008 року по 20 травня 2009 року, з 04 грудня 2009 року по 16 серпня 2012 року, з 07 лютого 2017 року по 14 липня 2021 року.
Професія електрогазозварювальника у спірний період була передбачена у всіх Списках № 2.
Наявні записи в трудовій книжці позивача не суперечать та не порушують положення розділу 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, оскільки записи у трудовій книжці виконані акуратно, кульковою ручкою, записи про звільнення завірені печаткою.
Також до матеріалів справи були долучені копії довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, №-4/988 від 26.04.2021 р.; № 12 від 24.05.2021 р.; № 11 від 24.05.2021 р., № д-84 від 14.05.1982 р., які підтверджують періоди роботи за Списком №2 у спірний період.
Як вбачається з матеріалів справи, довідки про підтвердження наявного пільгового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, надані позивачем, відповідають вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід12.08.1993 року №637.
Відомості довідок та записи в трудовій книжці у своїй сукупності є достатніми для висновку про наявність підстав для врахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу роботи.
Також до матеріалів справи були долучені копії розпоряджень, наказів про результати атестації робочих місць.
Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження задля повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.
Доказів здійснення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на встановлення права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за спірний період, зокрема, направлення запитів щодо отримання таких документів до юридичних осіб, суду не надано.
Таким чином, суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно ненадання позивачем документів щодо підтвердження його пільгового стажу роботи, оскільки органи ПФУ мають широкий спектр повноважень щодо встановлення фактів, які мають значення при вирішенні питання щодо призначення пенсії на пільгових умовах.
На підставі викладеного, враховуючи, що з 16.08.2021 року позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2, проте до пільгового стажу за Списком №2 не були зараховані період військової служби в армії з 22 жовтня 1985 року по 30 січня 1988 року, періоди роботи на посаді «електрогазозварника 3 та 4 розряду» з 18 жовтня 1988 року по 01 липня 1991 року, «електрогазозварника 5 розряду» - з 01 липня 1991 року по 10 серпня 2001 року, з 27 серпня 2001 року по 14 вересня 2003 року, з 29 вересня 2003 по 24 лютого 2004 року, з 25 лютого 2004 року по 03 грудня 2004 року, з 04 грудня 2004 року по 07 січня 2008 року, з 03 квітня 2008 року по 20 травня 2009 року, з 04 грудня 2009 року по 16 серпня 2012 року, з 07 лютого 2017 року по 14 липня 2021 року, суд приходить до висновку, що дії пенсійного органу у вигляді не зарахування позивачу для обчислення призначеної пенсії за віком на пільгових умовах його трудового стажу за Списком №2 спірних періодів, порушують права позивача на пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання таких дій протиправними.
Враховуючи викладене вище, належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання відповідача зарахувати позивачу для обчислення призначеної йому пенсії за віком на пільгових умовах періодів його роботи за Списком №2 з з 18 жовтня 1988 року по 01 липня 1991 року, «електрогазозварника 5 розряду» періоди з 01 липня 1991 року по 10 серпня 2001 року, з 27 серпня 2001 року по 14 вересня 2003 року, з 29 вересня 2003 по 24 лютого 2004 року, з 25 лютого 2004 року по 03 грудня 2004 року, з 04 грудня 2004 року по 07 січня 2008 року, з 03 квітня 2008 року по 20 травня 2009 року, з 04 грудня 2009 року по 16 серпня 2012 року, з 07 лютого 2017 року по 14 липня 2021 року та військової служби в армії з 22 жовтня 1985 року по 30 січня 1988 року.
При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію позивач за віком на пільгових умовах з дати звернення.
Разом з тим, частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду та, зважаючи на положення ч.2 ст.9 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача здійснити повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 30.08.2021 року з урахуванням висновків суду, які зроблені під час розгляду цієї справи.
Частиною першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав, відтак, позов підлягає задоволенню частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що згідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 цієї статті).
З урахуванням часткового задоволення позову підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову пропорційно до частини задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України, які полягають у не зарахуванні для обчислення призначеної пенсії за віком на пільгових умовах до пільгового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 періоду військової служби в армії з 22 жовтня 1985 року по 30 січня 1988 року, періоди роботи на посаді «електрогазозварника 3 та 4 розряду» з 18 жовтня 1988 року по 01 липня 1991 року, на плсаді «електрогазозварника 5 розряду»- з 01 липня 1991 року по 10 серпня 2001 року, з 27 серпня 2001 року по 14 вересня 2003 року, з 29 вересня 2003 по 24 лютого 2004 року, з 25 лютого 2004 року по 03 грудня 2004 року, з 04 грудня 2004 року по 07 січня 2008 року, з 03 квітня 2008 року по 20 травня 2009 року, з 04 грудня 2009 року по 16 серпня 2012 року, з 07 лютого 2017 року по 14 липня 2021 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №2, наступні періоди: військової служби в армії з 22 жовтня 1985 року по 30 січня 1988 року, періоди роботи на посаді «електрогазозварника 3 та 4,5 розряду» з 18 жовтня 1988 року по 01 липня 1991 року, «електрогазозварника 5 розряду» - з 01 липня 1991 року по 10 серпня 2001 року, з 27 серпня 2001 року по 14 вересня 2003 року, з 29 вересня 2003 року по 24 лютого 2004 року, з 25 лютого 2004 року по 03 грудня 2004 року, з 04 грудня 2004 року по 07 січня 2008 року, з 03 квітня 2008 року по 20 травня 2009 року, з 04 грудня 2009 року по 16 серпня 2012 року, з 07 лютого 2017 року по 14 липня 2021 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 30.08.2021 року з урахуванням висновків суду, які зроблені під час розгляду цієї справи.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 681,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник