Справа № 520/7071/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 листопада 2021 року № 520/7071/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі : головуючого - судді Зінченко А.В., розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , в якому просила суд:

-визнати бездіяльність Відповідача, щодо не поновлення пенсії ОСОБА_1 протиправною та дискримінаційною, визнати протиправними та дискримінаційними та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії Позивачці викладене в листі Відповідача №15366/Л-2000-20 від 17.11.2020 року та визнати протиправними та дискримінаційними дії Відповідача стосовно відмови поновити виплату пенсію Позивачці;

-зобов`язати Відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити певні дії - поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року, на вказаний нею банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

-стягнути з Відповідача кошти в сумі 100,000 гривень (сто тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй протиправними та дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких Відповідач відмовив у поновленні пенсії ОСОБА_1 .

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

По досягненні пенсійного віку та наявності 18 років страхового стажу, Позивачці була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась їй до виїзду за кордон, що підтверджено наступними документами: трудовою книгою; свідоцтвом, що засвідчує факт про вибір прізвища.

Перед виїздом за кордон Позивачка мешкала за адресою: АДРЕСА_2 .

Для оформлення постійного проживання за кордоном позивач оформила зняття з реєстрації з останнього місця проживання та здала паспорт громадянина України, як це визначено «Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордоном», затвердженим Наказом Міністра закордонних справ України № 201 від 22/11/1999 р та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 грудня 1999 року за №903/4196.

Замість паспорту громадянина України Позивачка отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданий органом УВС-930, 17.10.1995 року, який був чинний до 17.10.2000 року.

28.12.1995 року Позивачка виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.

Починаючи з 1996 року і станом на сьогоднішній день, Позивачка призначеної по закону пенсії не отримує.

Після переїзду на місце постійного проживання в Ізраїль, Позивачці офіційними органами Ізраїлю був наданий документ - посвідчення особи НОМЕР_3 , виданий органом МВС Держави Ізраїль 28.12.1995 р.

Саме на підставі цього документу ізраїльським нотаріусом була верифікована особа Позивачки для нотаріального засвідчення її підпису на Довіреності та на її особистій Заяві про поновлення пенсії, нотаріальне засвідчення котрих, в свою чергу, були засвідчені печаткою Апостиль, у відповідності до Гаазької конвенції.

04.03.2020 року представники Позивачки, діючи на підставі нотаріальної довіреності, надіслали безпосередньо до Відповідача нотаріально посвідчену та апостильовану особисту заяву Позивачки про поновлення пенсії як вказано у супровідному листі[.

Оскільки у встановлений строк Відповідачем не було направлено Позивачу відповідь за результатом розгляду поданих 04.03.2020 документів, 12.06.2020 представниками Позивачки був направлений лист Відповідачу з проханням зробити відповідні запити до УСЗН інших районів м. Харкова та розглянути надані документи та прийняти відповідне рішення про поновлення пенсії або про відмову в поновленні пенсії ОСОБА_1 .

Листом від 25.06.2020 Відповідач повідомив про відсутність пенсійної справи Позивачки.

Не отримавши рішення за результатом розгляду заяви Позивачки про поновлення виплати пенсій, представники Позивачки знов звернулись до Відповідача із листом від 02.07.2020 року, в якому звертали увагу на те, що всі необхідні документи для прийняття рішення щодо поновлення пенсії Позивачки Відповідачу були надані 04.03.2020р. та просили прийняти рішення за результатом розгляду поданих документів.

Листом № 200-0331-8/82280 від 23.10.2020 Відповідач знов повідомив про відсутність пенсійної справи Позивачки та необхідність надати трудову книжку Позивачки.

12.11.2020 представниками Позивачки знов було направлено лист Відповідачу, в якому зверталась увага, що трудова книжка Позивачки була надана 04.03.2020 разом із заявою про поновлення виплати пенсії Позивачки та іншими необхідними для розгляду документами. Крім того запропоновано у випадку недостатності документів для прийняття рішення, самостійно здійснити відповідні запити, направлені на отримання відомостей та документів, необхідних для прийняття рішення за результатом розгляду заяви Позивачки про поновлення

Проте, Відповідач в своєму Рішенні про відмову у поновленні виплати пенсії протиправно відмовив у поновленні виплати пенсії, обґрунтовуючи свою відмову тим, що пенсійна справа Позивачки не була передана до УПФУ і її відсутність унеможливлює поновлення пенсії, тому, відсутні правові підстави для поновлення пенсії Позивачці.

Крім того, представниками Позивачки було зроблено відповідні запити про стаж роботи та заробітну плату Позивачки та листом від 21.04.2021 року Відповідачу, на виконання покладених на нього обов`язків, були направлені оригінали отриманих документів.

Рішення, дії та бездіяльність Відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсії, є неправомірними і дискримінаційними та суперечать чинному законодавству, чисельній судовій практиці, у зв`язку із чим позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.12.1995 року виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, через представника Вадима Меламеда , 04.03.2020 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за поновленням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом головного управління від 25.06.2020 було повідомлено, що поновити виплату пенсії неможливо так як відповідно до перевірених баз даних, які відносяться до Пенсійного фонду України у Харківській області, пенсійна справа на ім`я ОСОБА_1 не значиться, на обліку в головному управлінні не перебувала та пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не отримувала.. Прийнявши до уваги надані документи не вистачає архівної справи, згідно якої була призначена та виплачувалась пенсія.

Головним управлінням було зроблено запит на архівну пенсійну справу ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради.

Листом від 30.03.2020 №927/0/534-20 управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради головне управління повідомило про відсутність архівної пенсійної справи Позивача.

Відповідно до листа від 30.03.2020 №927/0/534-20 управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради повидомила про відсутність пенсійної справи ОСОБА_1 .

Також було проінформовано Позивача для поновлення пенсії необхідно надати трудову книжку та довідку про заробітну плату ОСОБА_1 .

Суд вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти .інше на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.2 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіального органу Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за 6 місяців наперед, перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якою надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення/поновлення пенсії подасться заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Пунктом 1.9 Порядку визначено, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Відповідно до п.4 підп. 4.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера.

Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

До заяви про призначення пенсії відповідно до розділу 2 Порядку додаються такі документи:

-документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

-документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою встановленою законодавства.

-для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки З, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

-документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Відповідно до п 1. Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом. що підтверджує стаж роботи. є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Суд вважає за необхідним вказати, що ОСОБА_1 виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю у 1995 році, коли Пенсійний фонд України, ще не був створений як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Тому раніше пенсія виплачувалася органами соціального захисту населення (совбез).

Встановлено, що в архівних справах переданих управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району до Відділу з питань призначення та перерахунків пенсії №26 управління застосування пенсійного законодавства пенсійна справа ОСОБА_1 не значиться.

Також суд зазначає, що відповідно до частини першої ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) перерахунок пенсій за віком, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додатково документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч. З ст. 44 Закону №1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно із пунктом 4.2 вказаного Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд робить висновок, що перерахунок пенсії здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ГІФУ.

Щодо вимоги відшкодувати моральну шкоду.

Суд вказує, що Пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4 (далі - Постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4,5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю; вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, так як позивачем не надано до суду ані обґрунтування, ані доказів в обґрунтування заявленої суми завданої моральної шкоди.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, а отже своїми діями права та законні інтереси Позивача не порушив.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.В.Зінченко