Справа № 380/10829/21
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Львівської міської територіальної громади, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради та зобов`язати Львівську міську раду надати дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо земельної ділянки за кадастровим номером :07:000:0088 площею 0,1200 га для ведення індивідуального садівництва;

- зобов`язати Львівську міську громаду здійснити поділ земельної ділянки за кадастровим номером :07:000:0088 з метою виділення позивачу земельної ділянки з окремим кадастровим номером площею 0,1200 га, яка розміщена на території міста Дубляни Львівської області, для ведення індивідуального садівництва.

Ухвалою від 12.07.2021 суд залишив позовну заяву без руху, оскільки в позовній заяві позивач вказав відповідачем Львівську міську раду, проте позивачем, згідно позовної заяви, заявлені позовні вимоги також щодо Львівської міської громади. Відтак, судом вказано, що позивачу необхідно узгодити вступну та прохальну частини позовної заяви щодо визначення відповідачів та позовних вимог до кожного з них.

На виконання вимог ухвали позивач подав заяву від 22.07.2021, відповідачем визначено - Львівську міську територіальну громаду. Згідно поданої позовної заяви, долученої до вказаної заяви, позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Львівської міської територіальної громади протиправною та зобов`язати Львівську міську територіальну громаду надати дозвіл на виготовлення документацій із землеустрою щодо земельної ділянки за кадастровим номером :07:000:0088 площею 0,1200 га для ведення індивідуального садівництва;

- зобов`язати Львівську міську територіальну громаду здійснити поділ земельної ділянки за кадастровим номером :07:000:0088 з метою виділення мені земельної ділянки з окремим кадастровим номером площею 0,1200 га, яка розміщена на території міста Дубляни Львівської області, для ведення індивідуального садівництва.

Ухвалою від 26.07.2021 суд прийняв позовну заяву та відкрив провадження в адміністративній справі. Залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради. Відмовив задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою від 26.07.2021 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою від 22.11.2021 залучено до участі у адміністративній справі Львівську міську раду (пл. Ринок, 1, м. Львів) в якості співвідповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Проте, відповідачем не неприйнято жодного рішення за заявою позивача про надання дозволу на виготовлення документацій із землеустрою. Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача.

Представник відповідача Львівської міської ради подав відзив на позовну заяву. Вказує, що невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів є підставою відмови органом місцевого самоврядування у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки. Без отримання Львівською міською радою всієї містобудівної і землевпорядної документації, яка затверджувалась на території відповідних місцевих рад, підготовка та розгляд проектів ухвал міської ради щодо розгляду звернень фізичних та юридичних осіб стосовно розпорядження земельними ділянками на територіях, які увійшли до складу Львівської міської територіальної громади, є неможливим. Станом на сьогоднішній день, вся містобудівна та землевпорядна документація, яка затверджувалась на території відповідних місцевих рад, Львівській міській раді не передана. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи пояснень щодо позову чи відзиву не подав, хоча про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

21.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Львівської міської ради (Львівської ОТГ) із заявою № 3-П-22292-24 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідно до якої просив надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення частини із земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0088 для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га, яка розташована на території Дублянської міської ради Львівської області. Окрім того, просив надати дозвіл на поділ вказаної земельної ділянки для виділення окремої земельної ділянки з унікальним кадастровим номером.

До поданої заяви долучено: копію паспорта, копію ідентифікаційного номера, викопіювання із публічної кадастрової карти із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копію посвідчення учасника АТО.

Листом від 29.04.2021 № 2403-вих-35788 Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради повідомило позивача, зокрема, про те, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 718-р «Про зазначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області» Дублянська міська рада увійшла до складу Львівської міської територіальної громади. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та районних державних адміністрацій» сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків, у тому числі земельних ділянок Дублянської міської ради. Відповідно до вимог земельного законодавства України передача (надання) земельних ділянок здійснюється органами місцевого самоврядування з врахуванням містобудівної документації. Усі містобудівні та землевпорядні документації, які затверджувались на території Дублянської міської ради передаються у департамент містобудування Львівської міської ради з метою їх опрацювання та визначення відповідності місця розташування земельних ділянок містобудівній документації. Враховуючи наведене, зазначено, що позивач може повторно звернутись до Львівської міської ради після опрацювання департаментом містобудування Львівської міської ради містобудівних та землевпорядних документацій, які затверджені на території Дублянської міської ради.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність, звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Відповідно до частини 2 статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пп. "б" ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Вказаній нормі кореспондують положення ч. 1 ст. 122 ЗК України, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до положень ч. 6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч.7 ст. 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Судом встановлено, що 21.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Львівської міської ради (Львівської ОТГ) із заявою № 3-П-22292-24 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідно до якої просив надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення частини із земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0088 для ведення індивідуального садівництва площею 0, 12 га, яка розташована на території Дублянської міської ради Львівської області. Окрім того, просив надати дозвіл на поділ вказаної земельної ділянки для виділення окремої земельної ділянки з унікальним кадастровим номером.

До поданої заяви долучено: копію паспорта, копію ідентифікаційного номера, викопіювання із публічної кадастрової карти із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копію посвідчення учасника АТО.

У відповідь на подану заяву, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради скеровано позивачу лист від 29.04.2021 № 2403-вих-35788.

Суд вказує, що за приписами ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»:

- територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр;

представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення;

Таким чином, представницьким органом Львівської міської територіальної громади є Львівська міська рада (), що представляє інтереси територіальної громади і приймає від її імені рішення.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Судом встановлено, що до заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою позивачем долучено всі необхідні документи визначені ЗК України.

Проте, за наслідками розгляду заяви позивача відповідачем не було прийнято жодного акту ради, як суб`єкта земельних правовідносин, у формі рішення.

Аналіз наведених вище норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого "земельного" питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

На підставі наведеного, суд зазначає, що бездіяльність Львівської міської ради щодо прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 21.04.2021 № 3-П-22292-24 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є протиправною.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання надати дозвіл на виготовлення документацій із землеустрою щодо земельної ділянки за кадастровим номером :07:000:0088 площею 0,1200 га для ведення індивідуального садівництва; зобов`язання здійснити поділ земельної ділянки за кадастровим номером :07:000:0088 з метою виділення земельної ділянки з окремим кадастровим номером площею 0,1200 га, яка розміщена на території міста Дубляни Львівської області, для ведення індивідуального садівництва, суд зазначає що такі вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про надання дозволу щодо виготовлення проекту землеустрою чи відмову у наданні дозволу щодо виготовлення проекту землеустрою, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був прийняти за законом.

Тобто, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення про зобов`язання надати дозвіл на виготовлення документацій із землеустрою щодо земельної ділянки за кадастровим номером :07:000:0088 площею 0,1200 га для ведення індивідуального садівництва та зобов`язання здійснити поділ земельної ділянки за кадастровим номером :07:000:0088 з метою виділення земельної ділянки з окремим кадастровим номером площею 0,1200 га, яка розміщена на території міста Дубляни Львівської області, для ведення індивідуального садівництва буде правильним, лише у тому випадку коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні без належних на те підстав.

Таким чином, за встановлених обставин справи, суд вважає за необхідне зобов`язати Львівську міську раду розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 від 21.04.2021 № 3-П-22292-24 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та прийняти відповідне рішення, згідно вимог статті 118 Земельного кодексу України.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Львівської міської територіальної громади, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 21.04.2021 № 3-П-22292-24 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

3. Зобов`язати Львівську міську раду розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 від 21.04.2021 № 3-П-22292-24 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та прийняти відповідне рішення, згідно вимог статті 118 Земельного кодексу України.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судовий збір стягненню не підлягає.є

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 24.11.2021.

Суддя Костецький Н.В.