Справа № 640/11295/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

22 листопада 2021 року справа №640/11295/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМФІШ» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ТАЙМФІШ»)
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі по тексту - ГУ ДПС)
про1) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 03 березня 2020 року №0103; 2) скасування акта від 11 лютого 2020 року №85/26-15-05-01-03/40232356 в частині порушення підпункту 201.1 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та висновків акта перевірки, оскільки ТОВ «ТАЙМФІШ» надано всі первині документи які підтверджують придбання логістичних послуг у TOB «ЛОГІСТІК ЮНІОН», а право власності на товар перейшло до TOB «АТБ-МАРКЕТ» тільки після комплексу логістичних послуг виконаних TOB «ЛОГІСТІК ЮНІОН», а тому твердження про те, що не визначено податкові зобов`язання з податку на додану вартість по операціям з придбання логістичних послуг у TOB «ЛОГІСТІК ЮНІОН» є безпідставними та помилковими; податкові накладні виписані TOB «ЛОГІСТІК ЮНІОН» зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою від 27 травня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/11295/20 та призначив підготовче засідання.

Ухвалою від 16 листопада 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва закрив підготовче провадження та призначив справу №640/11295/20 до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження без виклику сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою від 06 серпня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відмовив у задоволенні клопотання представника ТОВ «ТАЙМФІШ» про залучення до участі у справі ТОВ «ЛОГІСТІК ЮНІОН» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Відповідач подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із тим, що ТОВ «ТАЙМФІШ» в порушення вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, які використані в операціях, що не пов`язані з господарською діяльністю; акт перевірки є службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки експерта щодо наявності чи відсутності вимог законодавства, та не може оскаржуватись у судовому порядку.

У відповіді на відзив позивач додаткового зазначив про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, у якому вказав на відповідність висновків акта перевірки та прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення вимогам чинного законодавства.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС від 03 березня 2020 року №0103 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, статтею 1201 Податкового кодексу України, встановлено відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму 808 863,00 грн., у зв`язку із чим попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначених пунктом 1201.2 статті 1201 Податкового кодексу України та згідно зі статтею 1201 Податкового кодексу України, застосовано штраф у розмірі 50%, що становить 404 431,50 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 11 лютого 2020 року №85/26-15-05-01-03/40232356 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМФІШ» (код 40232356) (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено порушення позивачем підпункту 201.1 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України: відсутність реєстрації податкових накладних на загальну суму 808 863,00 грн., у тому числі за листопад 2017 на суму 16 826,00 грн., за грудень 2017 на суму 47 903,00 грн., за січень 2018 на суму 105 372,00 грн., за квітень 2018 на суму 66 731,00 грн., за червень 2018 на суму 39 714,00 грн., за липень 2018 року на суму 127 065,00 грн., за жовтень 2018 на суму 53 044,00 грн., за грудень 2018 року на суму 42 017,00 грн., за січень 2019 року на суму 133 755,00 грн., за квітень 2019 року на суму 96 728,00 грн., за липень 2019 року на суму 65 731,00 грн., за вересень 2019 року на суму 13 977,00 грн.

Рішенням ДПС України від 12 травня 2020 року №15782/6/99-00-08-05-01-06 за наслідками розгляду скарги позивача, податкове повідомлення-рішення від 03 березня 2020 року №0103 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи протиправними висновки акта перевірки та оскаржуване податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Право платника податків оскаржити рішення контролюючого органу передбачено пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Пунктом 187.1 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що на дату виникнення податкових зобов`язань, платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Приписами пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Матеріали справи підтверджують, що між ТОВ «Таймфіш» (замовник) та ТОВ «Логістік Юніон» (виконавець) укладено договори від 01 січня 2017 року №ЛЮ-Д, від 01 січня 2018 року №ЛЮ-Д503 та від 01 січня 2019 року №ЛЮ-Д-503, за умовами яких виконавець надає логістичні послуги замовнику, а саме: надання палет, вивантаження палет, комплексних логістичних послуг відповідно до тарифу згідно додатку до договору. Комплекс логістичних послуг включає в себе вхідний контроль за ваго-габаритними характеристиками, переміщення в зону комплектації замовлень, комплектацію замовлень, ваговий контроль зібраних замовлень, поклейка вантажного ярлика, розміщення товару на палеті, пакетування зібраних замовлень, переміщення в зону зібраних замовлень.

Таким чином, зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних у даному випадку виникло у ТОВ «Логістік Юніон», як постачальника послуг. При цьому, факт реєстрації податкових накладних ТОВ «Логістік Юніон» виписаних на адресу позивача не спростовується відповідачем.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що підстави для відображення податкових зобов`язань та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у позивача відсутні.

Суд звертає увагу на те, що питання реальності вказаних господарських операцій між ТОВ «Таймфіш» та ТОВ «Логістік Юніон» досліджувалось в межах адміністративної справи №640/11294/20.

Так, Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 22 червня 2021 року в адміністративній справі №640/11294/20 дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем, ТОВ «ЛОГІСТІК ЮНІОН» та TOB «АТБ-МАРКЕТ» є реальними, надані документи складені з дотриманням законодавчих вимог, підтверджують факт передачі від постачальника до виконавця логістичних послуг та покупця товару, а висновки акта перевірки є необґрунтованими.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як встановлено вище, штраф згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення застосовано до позивача, у зв`язку із відсутністю реєстрації податкових накладних у строк, визначений пунктом 1201.2 статті 1201 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 1201.2 статті 1201 Податкового кодексу України передбачено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.

Враховуючи, що реєстрація податкових накладних ТОВ «Таймфіш» у межах спірних господарських операцій не здійснювалась та не мала здійснюватись, встановити граничний строк такої реєстрації не виявляється за можливе, а тому застосування до позивача штрафу за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних є протиправним, у зв`язку із чим, податкове повідомлення-рішення від 03 березня 2020 року №0103 є протиправним та підлягає скасуванню.

У свою чергу, позовні вимоги щодо скасування акта перевірки в частині порушення підпункту 201.1 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Акт перевірки є службовим документом, у якому зафіксовані виявлені в ході перевірки порушення. Якщо платник податків не згоден з викладеною в такому акті інформацією, він має право подати заперечення щодо нього до контролюючого органу.

Висновки органу державної податкової служби, викладені в акті перевірки не можна вважати його рішенням, дією чи бездіяльністю, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки позивача у сфері публічно-правових відносин, є лише викладенням суб`єктивної думки посадової особи, що здійснила перевірку.

За таких підстав, будь-які висновки ГУ ДПС, викладені в акті перевірки, самі по собі не можуть порушувати права, свободи чи інтереси позивача та не створюють для нього жодних правових наслідків.

При цьому суд зазначає, що визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі акта перевірки, є достатнім способом захисту прав позивача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлень-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «ТАЙМФІШ» підлягає частковому задоволенню.

Частина третя статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 18 199,42 грн.

Підпункт 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб - 2 102,00 грн.

Отже, сума судового збору за позовну вимогу майнового характеру складає 6 066,47 грн. (404 431,50 грн. х 1,5 відсотка); сума за позовну вимогу немайнового характеру складає 2 102,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що позов задоволено в частині позовних вимог майнового характеру, на користь ТОВ «ТАЙМФІШ» належить присудити сплачений ним судовий збір у розмірі 6 066,47 грн., за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в м. Києві.

Разом з тим, позивач не позбавлений права звернутись до суду із заявою про повернення надміру сплачених коштів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМФІШ» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03 березня 2020 року №0103.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМФІШ» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 066,47 грн. (шість тисяч шістдесят шість гривень сорок сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЙМФІШ» (01004, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 46/48; ідентифікаційний код 40232356);

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ідентифікаційний код 43141267).

Суддя В.А. Кузьменко