Справа № 344/4736/21
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 344/4736/21 пров. № А/857/14171/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 липня 2021 року (суддя Бабій О.М., ухвалене в м. Івано-Франківську о 16:11, повний текст складено 07.07.2021) у справі № 344/4736/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2289/20900/20 від 16 березня 2021 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 липня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2289/20900/20 від 16 березня 2021 року залишено без задоволення.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач- ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зокрема зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що протокол про порушення митних правил був складений щодо позивача без належного його повідомлення, а тому позивач був процесуально позбавлений права у відповідності до ст. 494 МК України дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що підставою для складання протоколу №2289/20900/20 від 26.11.2020 щодо позивача стали копії матеріалів митних органів Королівства Нідерланди на нідерландській мові від 21.07.2020 №NL20DZA00 182835WZ, які належним чином не затверджені митними органами Королівства Нідерланди та не здійснено їх переклад на українську мову, які доведено листом Державної митної служби України від №20/20-02-01/7.4/1939, що автомобіль SKODA SUPER В (номер кузова - НОМЕР_1 ) було продано ОСОБА_2 за 6 150,00 євро згідно курсу НБУ станом на 04.06.2019 становить 185 416,24 грн. компанією Roex-KfZ Dorfstrabe 29 26906 Neudersum Deutschland з долученими копіями рахунку від 29.05.2019 №19-190 та митної декларації MRN №19NLJW92RMA58UWD59 від 19.05.2019, що підтверджують вказану угоду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримали, просили таку задовольнити.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Протокольною ухвалою суду від 11.11.2021 продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 16 березня 2021 року виконуючим обов`язків начальника Галицької митниці Держмитслужби Корчакою Сергієм Петровичем складено постанову в справі про порушення митних правил № 2289/20900/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 36 178 (тридцять шість тисяч сто сімдесят вісім) гривень 77 копійок.

Згідно оскаржуваної постанови, виконуючим обов`язків начальника Галицької митниці Держмитслужби Корчакою Сергієм Петровичем встановлено, що 31 травня 2019 року митним постом «Мостиська» Львівської митниці ДФС було здійснено пропуск на митну територію України товару - легкового автомобіля вживаного, марки «Skoda», моделі «Super В», номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна - немає даних, об`єм двигуна - 1968 см.куб., тип двигуна - дизель, потужність двигуна -103 kw, загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, бувший у використанні, колісна формула - 4x2, календарний рік виготовлення - 2011, модельний рік виготовлення - 2011. Виробник «SCODA», країна виробництва - «CZ», який переміщувався згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ № UA206010/2019/413197 від 30 травня 2019 року. Вказані дії митний орган кваліфікував за ст. 485 Митного кодексу України, як дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил відбулось із належним з`ясуванням обставин справи, порушення митним органом процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду не встановлено, а тому постанову в справі про порушення митних правил № 2289/20900/20 від 16 березня 2021 року залишено без змін.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 485 Митного кодексу України, передбачено, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 14.02.2020 у справі №159/1687/17, від 14 лютого 2020 року у справі №233/1783/16-а, від 22 травня 2020 року у справі №751/1477/17, від 20 серпня 2020 року у справі № 553/1435/17.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи про порушення митних правил, не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (ч. ч. 5, 6 ст. 264 МК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що як підставу для пропуску на митну територію України вказаного товару громадянином України ОСОБА_1 для здійснення митного контролю особисто було подано угоду про продаж легкового автомобіля (verkoopovereenkomst voor een personenwagen) б/н від 29 травня 2019 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 14 травня 2019 року компетентними органами Королівства Нідерланди.

04 червня 2019 року для здійснення митного оформлення вказаного автомобіля в митному режимі «імпорт» у відділ митного оформлення № 1 митного поста «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA206010/2019/413507 разом з товарно-супровідними документами, зокрема: угоду про продаж легкового автомобіля (verkoopovereenkomst voor een personenwagen) б/н від 29 травня 2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , виданого 14 травня 2019 року компетентними органами Королівства Нідерланди.

Згідно поданих документів, продавцем товару є нідерландська компанія «Automarkt Beverwijk Holland», покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання - громадянин України ОСОБА_1 .

Фактурна вартість товару - 3000 Євро (згідно курсу НБУ станом на 04 червня 2019 року становить 90 446,95 гривень), митна вартість - 147730,01 гривень, а загальна сума сплачених громадянином України ОСОБА_1 митних платежів за вказаною митною декларацією становить 84653,52 гривень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки, декларант під час оформлення наведених вище товарів діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованих товарів та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем цих товарів, які не скасовані чи визнані недійсними, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Також, при розгляді цієї справи, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Верховного Суду викладені в постанові від 06 червня 2018 року у справі № 607/1866/17, згідно яких для притягнення особи до відповідальності, згідно ст. 485 МК України, необхідно доведення факту внесення в митній декларації неправдивих відомостей.

Крім цього, в постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 759/360/17 Верховний Суд зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Однак, у спірних правовідносинах, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Отже, у цій справі, митний орган, в порушення вимог ст.77 КАС України, не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин умисного приховання позивачем відомостей щодо транспортного засобу з метою зменшення розміру митних платежів.

За встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України, не підтверджується належними та допустимими доказами та суб`єкт владних повноважень не надав доказів правомірності прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи в позові, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповного з`ясування обставин справи, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 липня 2021 року у справі № 344/4736/21 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову В. о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Корчака Сергія Петровича в справі № 2289/20900/20 від 16 березня 2021 року, про порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та закрити провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 22.11.2021