Справа № 538зп-21/160
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
23 листопада 2021 р.Справа №538зп-21/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Врона О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до подачі адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021 адміністративна справа №538зп-21/160 розподілена судді Захарчук-Борисенко Н.В.
22.11.2021 суддею Захарчук-Борисенко Н.В. подано заяву про самовідвід.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 заява про самовідвід судді Захарчук-Борисенко Н.В. у даній справі -задоволена. Суддя відведена від розгляду адміністративної справи №538зп-21/160 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до подачі адміністративного позову.
Справа була передана для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі розпорядження В.о. керівника апарату суду Черниш В. від 22.11.2021 №1122д проведено повторний автоматичний розподіл заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2021 визначено суддю для розгляду заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 .
Рішення Дніпровської міської ради особа вважає протиправним і має намір оскаржити до суду.

Водночас ОСОБА_1 вважає необхідним вжити заходів забезпечення майбутнього позову. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду і поновлення порушених прав та інтересів.

Вирішуючи заяву позивача, суд виходить з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, вказаною правовою нормою установлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Статтею 151 КАС України визначений перелік видів забезпечення позову, до якого відноситься: 1) зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2)заборона відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановлення обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За змістом ч. 1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна, зокрема, містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Визначені у ст. 150 КАС України підстави забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Заходи забезпечення позову не тільки мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, але і суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Оцінюючи наявність підстав для забезпечення позову, суд виходить з того, що в даному випадку заявник просить заборонити державним органам і органам нотаріату вчиняти будь - які реєстраційні дії відносно спірної земельної ділянки, посилаючись на очевидність ознак протиправності відмови Дніпровської міської ради.

З цього приводу суд зазначає, що з матеріалів заяви не вбачається наявності саме очевидних ознак протиправності дій міської ради при відмові у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а за таких обставин ознаки протиправності рішення в будь-якому випадку мають встановлюватись судом при оцінці його законності, що можливе виключно при розгляді позовних вимог по суті, а не в межах вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову.

За висновками Верховного Суду в постанові від 29.08.2019 по справі № 420/5288/18 і в постанові від 27.08.2019 по справі № 0840/3018/18 надання дозволу не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність. Дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є лише стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність.

Таким чином, на даний час у заявника відсутні законодавчі підстави для правомірних очікувань щодо набуття земельної ділянки у власність.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, заявником не наведено жодних обставин того, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду або спричинить значні додаткові витрати, не надано доказів на підтвердження таких обставин.

У зв`язку з вищевикладеним суд не знаходить підстав для висновку, що наразі існують обставини, які свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або істотно ускладнять чи унеможливлять ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом якого вони звернулись до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до подачі адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії - відмовити.

Відповідно до статті 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Суддя О.В. Врона