Справа № 702/615/21
Суддя: Жежер Ю. М.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 702/615/21
Провадження № 2-а/702/7/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Жежер Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.

сторони - не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище у порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач 26.10.2021 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову посилається на те, що 10.10.2021 він керував транспортним засобом (надалі ТЗ) в складі тягача марки Mercedes-Benz Atego (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки TAD JUMBO 20-2 (номерний знак НОМЕР_2 ).

10.06.2021 його зупинив поліцейський взводу 2 роти 3 БУПП в Полтавській області ДПП капрал поліції Мамаренко Андрій Сергійович (далі по тексту - працівник поліції) та виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 468612 від 10.10.2021 (далі за текстом Постанова).

Відповідно до вище вказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за перевезення вантажу трактору New Holland T8.390, який належить до категорії великогабаритних, при цьому не мав дозволу на проїзд виданого уповноваженим підрозділом НП, чим порушив п.25 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 16.01.2001 р та 22.5 ПДР України.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівники поліції не в повній мірі встановили необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надали працівники поліції не відповідають обставинам справи, тому ці Постанови підлягають скасуванню.

10.10.2021 він здійснював перевезення вантажу, відповідно до узгодженого дозволу №2021-281 НГ від 10.09.2021 на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що діє з 12.09.2001 по 11.10.2021.

Під час зупинки та винесення оскаржуваної постанови ним були надані працівнику поліції для перевірки всі необхідні документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України, зокрема і Дозвіл №2021-281 НГ від 10.09.2021.

Відповідно до вказаного дозволу, він має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина - 3,49 м., довжина - до 24 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою - 35,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - 11 т. і вантаж може виступати за задній габарит ТЗ 3,50 м.

Як вбачається він здійснював перевезення вантажу відповідно до погодженого з Національною Поліцією дозволу, тому твердження працівника поліції, що він перевозив великогабаритний вантаж без узгодження маршруту руху з органами МВС є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до п.22.5 ПДР України: «За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один із їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м…», поліцейський в постанові вказав «перевозив трактор New Holland T8.390 ширина якого становить 2,6 м», крім того відповідно до технічних характеристик, які є у відкритому доступі в мережі Internet ширина трактора New Holland T8.390 становить 2534 мм, отже даний вантаж не відноситься до категорії великогабаритних та не потребує «дозволу на проїзд виданого уповноваженим підрозділом НП».

Працівником поліції не надано жодних доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу.

Отже, на думку позивача, вищезазначене дає підстави дійти висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів перевищення ТЗ габаритних параметрів встановлених законом.

Фактична зупинка ТЗ була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції, до того ж, вимірювання, з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням Порядку № 879.

Отже, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності- у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно Примітки до даної статті дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 468612 від 10.10.2021, справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 та ч. 2 ст 122 КУпАП - закрити. Судовий збір у сумі 454 грн покласти на відповідача.

23.11.2021 від представника відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області надійшов відзив, згідно з яким відповідач просить повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що позивач своїми діями посягнув на безпеку дорожнього руху, а саме: 10.10.2021 о 19 год. 30 хв. на 302 км. а/м М-03 «Київ-Харків-Довжанський» ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mercedes Benz Atego, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD JUMBO 20-2, номерний знак НОМЕР_3 , перевозив вантаж трактор New Holland t8.390, ширина якого за тех. характеристикою становить 2,8 м, який належить до категорії великогабаритних, без відповідного погодження з органами Національної поліції, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно п. 22.5 ПДР За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м..

Спеціальні правила перевезення великогабаритними транспортними засобами встановлені постановою КМУ від 18.01.2001 №30 «Про затвердження Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (далі - Правила проїзду).

Вимоги до організації проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів встановлені в п.25 Правил проїзду, де наголошено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Так, відповідно до пп. «г» п.2.1. Правил дорожнього руху України, водій великогабаритного транспортного засобу повинен мати при собі документацію відповідно до вимог спеціальних правил. Однак, позивач під час зупинки транспортного засобу таких документів не мав.

Крім того, відповідно до п.3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

П.15 Порядку зазначає, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Таким чином, інспектор фактично здійснював перевірку наявності дозволу на рух, але виявивши порушення вимог законодавства, а саме відсутності такого дозволу, керуючись ст.222, ч.1 ст.132-1 КУпАП, притягнув порушника до відповідальності.

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства, інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 510 гривень.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджено постановою КМУ від 27.06.2007№ 879 (далі - Порядок) .

Відповідно Порядку, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно п. 15 Порядку, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Згідно п. 16 Порядку, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Також, ст. 222 КУпАП встановлює компетенцію органів Національної поліції на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 132-1 та накладення адміністративних стягнень.

Таким чином, інспектор фактично здійснював перевірку наявності дозволу на рух, але виявивши порушення вимог, законодавства, а саме відсутності такого дозволу, керуючись ст.222, ч.1 ст.132-1 КУпАП. притягнув порушника до відповідальності.

Таким чином, не є доречним посилання на порушення вимог законодавства при здійсненні габаритно - вагового контролю, оскільки при документальній перевірці було встановлено порушення правил для проїзду великогабаритного транспорту (відсутність дозволу на рух), у зв`язку із чим прийнято рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Позивач зазначає, що відповідно до примітки до ст.132-1КУпАП, дія частини 1 цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. З даного приводу слід зазначити наступне.

Внесені зміни Законом України від 11.09.2020 № 54-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» до ст.132-1 КУпАП виключають можливість притягати до відповідальності за правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Водночас за порушення Правил проїзду щодо наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, щодо комплектації таких транспортних засобів згідно з Правилами проїзду, а також дотримання особливих умов руху, зазначених у дозволі, працівники Національної поліції в разі виявлення порушень мають право складати адміністративні матеріали та притягувати винних до відповідальності відповідно до законодавства України.

Таким чином, на думку відповідача, дане твердження позивача є необґрунтованим. Беручи до уваги те, що позивач порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Ухвалою суду від 26.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до змісту позовної заяви просив розгляд справи провести без його участі.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до відзиву просив розглядати справу за відсутності представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.10.2021 поліцейським взводу 2 роти 3 БУПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Мамаренком Андрієм Сергійовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА №468612 відносно ОСОБА_1 .

Згідно змісту оскаржуваної постанови 10.10.2021 року о 19 год 30 хв АД Київ-Харків-Довжанський 302 км водій керував тз з напівпричіпом та перевозив вантаж трактор New Holland T8.390 (ширина якого за тех. характеристикою становить 2,6 м), який належить до категорії великогабаритних, при цьому не мав дозволу на проїзд виданого уповноваженим підрозділом НП, чим порушив п.25 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою КМУ №30 від 16.01.2001 та п.22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП за що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн (а.с. 9, 10).

Таким чином, судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за обставин зазначених у постанові про адміністративне правопорушення.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлює Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879), передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Згідно п.п 6 п. 2 Порядку № 879 місце здійснення габаритно-вагового контролю - це спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Таким чином, вказаним Порядком № 879 передбачено місцем здійснення габаритно-вагового контролю лише спеціально облаштовані стаціонарні або пересувні пункти, які повинні відповідати спеціальним вимогам (п.п. 7, 8 п. 2 Порядку).

Порядок № 1007/1207 визначає процедуру габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів на автомобільних дорогах загального користування за допомогою стаціонарних чи пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом.

У пункті габаритно-вагового контролю транспортний засіб перевіряється на відповідність вимогам пункту 22.5 ПДР.

Таким чином, у працівників поліції поза межами стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю відсутні повноваження щодо здійснення габаритно-вагового контролю, а при наявності підозри щодо порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів працівники поліції зобов`язані направити водія до пересувного чи стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю транспортний засіб.

У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).

Відповідно до п.22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, зокрема, коли хоч один із їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м…»., з досліджених судом доказів вбачається, що поліцейський в оскаржуваній постанові вказав «перевозив вантаж трактор New Holland T8.390 ширина якого становить 2,6 м», крім того відповідно до технічних характеристик, які долучені позивачем до матеріалів справи, ширина трактора New Holland T8.390 становить 2534 мм, інших даних таких як: довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, суду не надано.

Посилання представника відповідача у відзиві про те, що 10.10.2021 водій ОСОБА_1 перевозив вантаж трактор New Holland T8.390, ширина якого за тех. характеристикою становить 2,8 м не знайшли свого підтвердження ні в оскаржуваній постанові, ні в інших доказах наявних у матеріалах адміністративної справи.

Таким чином, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 перевозив вантаж трактор New Holland T8.390, ширина якого за тех. характеристикою становить 2,6 м, який відповідно до п.22.5 ПДР України не відноситься до категорії великогабаритних та не потребує відповідного дозволу на проїзд.

В оскаржуваній постанові не зазначено перевищення будь-яких інших габаритів вантажу, а тому порушення п. 22.5 ПДР України та п.25 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздамиу діях водія ОСОБА_1 відсутнє.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України обов`язок, щодо доказування правомірності винесення рішення та накладення стягнення покладається саме на відповідача і саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили, що габарити вантажу дійсно перевищували встановлені норми.

Відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт перевищення габаритних параметрів транспортного засобу.

В свою чергу, з боку позивача надана копія дозволу №2021-281 НГ від 10.09.2021 на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що діє з 12.09.2001 по 11.10.2021(тобто, в тому числі, на дату прийняття оскаржуваної постанови) (а.с.18).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за порушення правил проїзду великогабаритних транспортних засобів, а саме перевезення великогабаритного вантажу без відповідного дозволу.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 11.09.2019 № 54-IX, який набрав чинності 25.09.2019 року, статтю 132-1 КУпАП доповнено частиною другою та приміткою.

Так, частина друга статті 132-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до примітки до ст. 132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

В оскаржуваній постанові поліцейським зазначено, що ОСОБА_1 перевозив вантаж, трактор New Holland T8.390 (ширина якого за тех характеристикою становить 2,6 м), який належить до категорії великогабаритних, при цьому не мав дозволу на проїзд виданого уповноваженим підрозділом НП, чим порушив п.25 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» затверджених постановою КМУ №30 від 16.01.2001 та п.22.5 ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачені ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Тобто, в вину позивача ставиться вчинення правопорушень, пов`язаних з перевищенням габаритних та великовагових параметрів транспортного засобу, відсутність дозволу на проїзд.

Однак, відповідно до Примітки до ст. 132-1 КУпАП, в редакції станом на 10.10.2021, тобто на дату винесення постанови, дія частини першої цієї статті не поширювалась на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, який передбачений ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у діях водія ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю.

У резолютивній частині позовної заяви позивач, крім вимог про закриття справи за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, просить справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити. У задоволенні позовних вимог в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 468612 від 10.10.2021 р. відносно ОСОБА_1 складена за ч.1 ст.132-1 КУпАП, інших постанов матеріали справи не місять.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн, згідно квитанції № 55552463 від 18.10.2021, тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області.

Керуючись ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №468612 від 10.10.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 згідно постанови серії БАА №468612 від 10.10.2021 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований с.Сатанівка Уманського району Черкаської області.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2В, с.Розсошенці Полтавського району Полтавської області.

Суддя Ю.М. Жежер