Справа № 420/23274/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 листопада 2021 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 13.11.2020 року №Ф-26049-51У про сплату боргу (недоїмки) у сумі 35588,74грн.

Разом з позовом позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2020 року №Ф-26049-51У у виконавчому провадженні №67463243, що перебуває на примусовому виконанні в Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Позивач зазначив, що про наявність даної вимоги Позивачу стало відомо 12.11.2021 року від державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у зв`язку з блокуванням банківських рахунків.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з доданими ним до позовної заяви документів, ГУ ДПС України 01.11.2021 року вже зверталось до Першого Суворовського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просило накласти арешт на майно, кошти та банківські рахунки боржника.

Таким чином, оскільки виконавче провадження не зупинене і продовжується примусове стягнення, з боку стягувана вчиняються певні дії щодо спонукання до вжиття заходів щодо примусового виконання, існує реальна загроза завданням Позивачу матеріальної та моральної шкоди до прийняття судом рішення по суті даного спору.

Позивач вказує, що співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких Заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

На думку позивача є обґрунтованим, адекватним та співмірним обраний ним захід забезпечення адміністративного позову у вигляді зупинення стягнення на підставі оскаржуваної вимоги Відповідача від 13.11.2021 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 35 588,74 грн у виконавчому провадженні №67463243, що перебуває на примусовому виконанні у Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до ухвалення судом рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 ст.151 КАС України встановлено, зокрема, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У той же час забезпечення адміністративного позову не є самостійним способом захисту порушеного права, та не повинне призводити до вирішення позовних вимог або досягнення іншої мети, не пов`язаної із забезпеченням права особи до вирішення справи по суті.

Питання, пов`язані зі сплатою боргу на підставі оскаржуваної ним вимоги ГУ ДПС, дій державного виконавця, не входять до предмету доказування у даній справі, який безпосередньо пов`язаний з перевіркою дотримання відповідачем, під час їх прийняття рішення вимог законодавства, що, своєю чергою, не створює передумов для висновку, що невжиття заходів забезпечення даного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, як учасника публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, наслідки від незабезпечення даного позову жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення заявником порушених чи оспорюваних прав або інтересів, оскільки, навіть після звернення вимоги до примусового виконання і відкриття виконавчого провадження, заявник не позбавлений можливості порушувати питання про відстрочення або розстрочення їх виконання в порядку, передбаченому статтею 33 Закону №1404-VIII, а в разі задоволення позову звертатись за поверненням сплачених ним (стягнутих) коштів з Державного бюджету України згідно законодавства, зокрема, відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182.

Будь-яких об`єктивних доказів, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує, саме, очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, до суду не надано.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.150, 151,152,154,248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про стягнення боргу (недоїмки) від 13.11.2020 року №Ф-26049-51У.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Суддя Е.В.Катаєва