Справа № 640/18590/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року м. Київ № 640/18590/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Альфа-банк» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Альфа-банк», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 60053794 від 12.09.2019.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа вже сплив 30.04.2015, тож, приватний виконавець мав повернути даний виконавчий лист стягувачу без виконання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2019 відкрито провадження в справі та призначено судове засідання. Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Альфа-банк». Витребувано у відповідача завірені належним чином матеріали ВП № 60053794.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2019 продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження. Повторно витребувано у відповідача завірені належним чином матеріали ВП № 60053794.

16.12.2019 до суду від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 25.11.2019 надійшли матеріали виконавчого провадження № 60053794.

Відзив відповідача на позовну заяву та пояснення третьої особи до суду не надходили.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Як вбачається із матеріалів даної справи, 17.09.2019 позивач отримала постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського Олександра Володимировича про відкриття виконавчого провадження № 60053794, з виконання виконавчого листа № 753/1091/13-ц, виданого 13.06.2014 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» 148119,73 грн., судових витрат в сумі 1481, 20 грн., а всього 149600,93 грн.

Вказане виконавче провадження було відкрито за заявою стягувача від 12.09.2019.

Позивач вважає, що дії щодо винесення постанови Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського Олександра Володимировича про відкриття виконавчого провадження є незаконними та протиправними, адже 13.06.2014 Дарницьким районним судом м. Києва, видано виконавчий лист № 753/1091/13-ц, зазначивши строк пред`явлення виконавчого листа до 30.04.2015.

Разом з тим, позивач вказує на те, що на момент прийняття оскаржуваної постанови про відкриття провадження, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання було пропущено, при тому пропущено строк і той, який визначається чинним законодавством, і тим, яке діяло на момент прийняття виконавчого документа, з огляду на що, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Коїпарський Олександр Володимирович, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», оскільки зобов`язаний був повернути виконавчий лист від 30 квітня 2014 року без виконання.

Позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що зумовило і звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 19 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (був чинним до 05.10.2016, тобто, на момент видання судом виконавчого листа) (надалі - Закон № 606-XIV), державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Так само, пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України від 02.06.16 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (набув чинності з 05.10.2016) (надалі - Закон № 1404-VIII), передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За змістом частини першої статті 22 Закону № 606-XIV, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом першим частини другої цієї статті, визначено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Так, відповідно до статті 23 Закону № 606-XIV, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Частиною першою та другою статті 24 Закону № 606-XIV, встановлено, що державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Державний виконавець, в силу положень частини першої статті 25 Закону № 606-XIV, зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За приписами пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання.

У свою чергу, пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII, визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частинами першою та другою статті 12 Закону № 1404-VIII, встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з частинами четвертою - шостою статті 12 Закону № 1404-VIII, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Тож, системно проаналізувавши наведені вище положення законів № № 606-XIV та 1404-VIII, суд дійшов висновку, що виконавець до відкриття провадження на підставі виконавчого документа має пересвідчитись чи дотримано стягувачем строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання за приписами Закону № 1404-VIII, є безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що безпосередньо у виконавчому листі Дарницького районного суду міста Києва, строк пред`явлення виконавчого листа визначено до 30.04.2015.

Згідно даних з виконавчого листа, вбачається, що такий вже подавався на виконання, а саме, наявна відмітка про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення: 1) 10.04.2015, п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»; 2) 23.09.2015, п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»; 3) 12.12.2016 п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 1 ч. 4. ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. Аналогічна норма містилась і у п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XІV, про що вже зазначалось вище.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже, після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюють, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховують - починається відлік нового строку для пред`явлення виконавчого документа.

Крім того, виконавчі документи, видані до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за № 1404-VIII (до 05.10.2016), пред`являються до виконання у строки встановлені цим Законом.

Таким чином, суд вважає, що стягувачем не було пропущено строк, встановлений для пред`явлення виконавчого листа № 753/1091/13-ц, виданого 13.06.2014, адже з нього вбачається, що востаннє він був повернутий 12.12.2016 за п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, з огляду на що, відлік строку у три роки починається саме з цієї дати та становить до 12.12.2019, при цьому, із заявою про виконання стягувач до відповідача звернувся 12.09.2019, за якою 12.09.2019 приватним виконавцем і було відкрито виконавче провадження, а тому, підстав для відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання у приватного виконавця, у даному випадку, не було.

Зважаючи на зазначене, приватний виконавець діяв у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки він зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Позивачем не спростовано належними, достовірними та достатніми доказами вказані обставини.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні гуди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242 - 246, 255, 287 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Альфа-банк», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський Олександр Володимирович (РНОКПП НОМЕР_2 , 04071, м. Київ, вул. В.Вал, 22, офіс 5)

Третя особа: Акціонерне товариство «Альфа-банк» (, 03150, м. Київ, вул. В.Васильківська, 100)

Суддя В.І. Келеберда