Справа № 460/2088/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 460/2088/21 пров. № А/857/17927/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Большакової О.О., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.,

представника позивача Шевчука В.С.,

представника відповідачів Довгалюк І.Л.,

розглянувши у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Львові апеляційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом Приватної виробничо-комерційної фірми «Фіалка» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про стягнення пені,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Друзенко Н.В.,

час ухвалення рішення 10:08:12,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 25 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2021 року ПВКФ «Фіалка» звернулася в суд з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Рівненській області заборгованості з пені нарахованої внаслідок порушення строків відшкодування податку на додану вартість по декларації за березень 2019 року (№ від 20 квітня 2019 року) та по декларації за листопад 2019 року (№ від 17 грудня 2019 року) у загальному розмірі 27676,83 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 жовтня 2020 року на її рахунок в банку від ДКС України надійшли грошові кошти в сумі 385378,03 грн в якості частини бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за березень 2019 року. Решта невиплаченої суми по декларації за січень та березень 2019 року була зарахована контролюючим органом у погашення податкового боргу, який виник за результатами іншої перевірки. Бюджетне відшкодування по декларації за листопад 2019 року на суму 1344977,00 грн було отримано лише 16 березня 2021 року. Разом із тим, обов`язок податкових органів щодо забезпечення завершення процедури бюджетного відшкодування по декларації за березень та листопад 2019 року мав бути виконаний не пізніше наступного дня після прийняття судом апеляційної інстанції відповідної постанови, за результатом якої була відхилена апеляційна скарга контролюючого органу у спорі з позивачем про оскарження податкових повідомлень-рішень, що стосуються заявленого бюджетного відшкодування. Однак, із даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування розміщених у відкритому доступі через інформаційний портал Міністерства фінансів України в мережі Інтернет слідує, що ГУ ДПС у Рівненській області жодних відомостей про узгодженість бюджетного відшкодування ПДВ по декларації з ПДВ за березень та листопад 2019 року за результатами вирішення судового спору вчасно не винесло. Фактично на рахунок ПВКФ «Фіалка» в банку від ДКС України надійшли грошові кошти в сумі 385378,03 грн в якості частини бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за березень 2019 року лише 16 жовтня 2020 року, а по декларації за листопад 2019 рік надійшли кошти в сум 1344977,00 грн лише 16 березня 2021 року. А відтак, лише з даного часу у позивача виникла можливість здійснити відповідні обрахунки пені для пред`явлення відповідного позову. Тим самим контролюючий податковий орган своєю бездіяльністю умисно порушив механізм бюджетного відшкодування передбачений ст. 200 ПК України, оскільки допустив прострочення бюджетного відшкодування на суму 385378,03 грн за період з 04 червня 2020 року по 16 жовтня 2020 року, на суму 1344977,00 грн за період з 16 грудня 2020 року по 16 березня 2021 року. Таким чином, згідно п. 200.23 ст. 200 ПК України на заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Рівненській області на користь Приватної виробничо-комерційна фірми «Фіалка» заборгованість з пені, нарахованої внаслідок порушення строків відшкодування податку на додану вартість по декларації за березень 2019 року (№ від 20 квітня 2019 року) та по декларації за листопад 2019 року (№ від 17 грудня 2019 року) у загальному розмірі 27676,83 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в судовому порядку підтверджено право позивача на бюджетне відшкодування ПДВ по заявах за березень та листопад 2019 року, однак позивачу не було відшкодовано відповідні суми бюджетного відшкодування, у встановлені законом строки, а тому позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому п. 200.23 ст. 200 ПК України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що залишок невідшкодованої суми бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за березень 2019 року у розмірі 385378,03 грн контролюючим органом включено в реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування 16 жовтня 2020 року, що підтверджується відомостями, що містяться на офіційному сайті Міністерства фінансів України. Суми бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за листопад 2019 року у розмірі 1344977,00 грн контролюючим органом включено в реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування 16 березня 2021 року, що підтверджується відомостями, що містяться на офіційному сайті Міністерства фінансів України. Протиправна бездіяльність ГУ ДПС у Рівненській області відсутня, оскільки контролюючим органом вживались всі залежні від нього дії з метою відшкодування залишку невідшкодованої суми бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за березень 2019 року в розмірі 385378,03 грн. Щодо суми бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за листопад 2019 року у розмірі 1344977,00 грн, то існувала об`єктивна можливість завдання безповоротних та значних збитків у вигляді безпідставно відшкодованих коштів у розмірі 1344977 грн, з огляду на те, що законодавством не передбачено механізму повернення безпідставно відшкодованих платнику податків коштів, Державному бюджету України. Державна податкова служба України на момент звернення з цим позовом до суду не порушує права, свободи або інтереси позивача, оскільки не наведено жодних обгрунтувань ні які права чи законні інтереси порушено ДПС України, ні які позовні вимоги пред`явлені до даного відповідача.

Також, не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам апеляційної скарги ДПС України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області в якому зазначено, що під час судового слухання справи 16 жовтня 2020 року на рахунок ПВКФ «Фіалка» в банку від ДКС України надійшли грошові кошти в сумі 385378,03 грн в якості частини бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за березень 2019 року. Решта невиплаченої суми по декларації за січень та березень 2019 року була зарахована контролюючим органом у погашення податкового боргу, який виник за результатами іншої перевірки, а тому судовий спір в цій частині був припинений. Щодо бюджетного відшкодування по декларації за листопад 2019 року на суму 1344977 грн, то таке бюджетне відшкодування позивачем було отримано лише 16 березня 2021 року, після подання відповідних скарг на гарячу лінію ДПС України. Із даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування розміщених у відкритому доступі через інформаційний портал Міністерства фінансів України в мережі Інтернет, ГУ ДПС у Рівненській області жодних відомостей про узгодженість бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за березень 2019 року та листопад 2019 року за результатами вирішення судового спору вчасно не винесло. Отже контролюючий податковий орган своєю бездіяльністю умисно порушив механізм бюджетного відшкодування, передбачений ст. 200 ПК України, оскільки допустив прострочення бюджетного відшкодування.

В судовому засіданні представник відповідачів апеляційні скарги підтримав, в своїх поясненнях покликався на доводи в них викладені.

Представник позивача щодо апеляційних скарг заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ПВКФ «Фіалка» зареєстрована як юридична особа 28 лютого 1994 року; взяте на облік як платник податків 28 лютого 1994 року; основний вид діяльності за КВЕД: будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с.57-59).

Згідно з декларацією з ПДВ за березень 2019 року, ПВКФ «Фіалка» подано заяву про здійснення бюджетного відшкодування від`ємного значення ПДВ на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) у розмірі 800871,00 грн (а.с.6-14).

На адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення № від 19 червня 2019 року, яким ПВКФ «Фіалка» відмовлено у здійсненні бюджетного відшкодування від`ємного значення ПДВ згідно з декларацією з ПДВ за березень 2019 року на суму 800871,00 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/1668/19 від 22 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили 03 червня 2020 року, задоволено позовні вимоги ПВКФ «Фіалка» та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 19 червня 2019 року (а.с.23-30).

Згідно з декларацією з ПДВ за листопад 2019 року, ПВКФ «Фіалка» подано заяву про здійснення бюджетного відшкодування від`ємного значення ПДВ на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) у розмірі 1344977,00 грн (а.с.15-22).

На адресу позивача надійшли податкові повідомлення-рішення від 12 березня 2020 року: № , яким ПВКФ «Фіалка» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2617363,00 грн; № , яким ПВКФ «Фіалка» зменшено суму відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника в банку за декларацією з ПДВ за листопад 2019 року у розмірі 1344977,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 672488,50 грн; № , яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за декларацією з ПДВ за листопад 2019 року на суму 1813299,00 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2226/20 від 17 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 15 грудня 2020 року, задоволено позовні вимоги ПВКФ «Фіалка» та скасовано податкові повідомлення-рішення від 12 березня 2020 року № , № та № (а.с.31-50).

Таким чином, підстави для відмови у здійсненні бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно з деклараціями за березень та листопад 2019 року відпали, а тому заяви позивача про бюджетне відшкодування, шляхом внесення відповідних даних до Реєстру заяв про повернення суми узгодженого бюджетного відшкодування підлягали задоволенню.

16 жовтня 2020 року на рахунок ПВКФ «Фіалка» в банку від Державної казначейської служби України надійшли грошові кошти в сумі 385378,03 грн в якості частини бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за березень 2019 року. Решта невиплаченої суми по декларації за березень 2019 року була зарахована контролюючим органом у погашення податкового боргу, який виник за результатами іншої перевірки.

Бюджетне відшкодування по декларації за листопад 2019 року на суму 1344977,00 грн було отримано ПВКФ «Фіалка» 16 березня 2021 року після подання відповідних скарг на гарячу лінію ДПС України (а.с.142-162).

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) бюджетне відшкодування це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 ПК України.

Згідно із п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 статті 200 ПК України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно із пунктом 200.8 статті 200 ПК до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 (далі - Порядок № 26) встановлено, що у разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДФС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

З матеріалів справи слідує, що за результатами судового оскарження відповідних податкових повідомлень-рішень у справах № 460/1668/19 та № 460/2226/20, підтверджено правомірність визначення позивачем сум ПДВ, які були заявлені ним до бюджетного відшкодування за березень та листопад 2019 року.

Відповідно до ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що Головне управління ДПС у Рівненській області було зобов`язане внести до Реєстру узгоджені за результатами судового оскарження суми бюджетного відшкодування, проте не зробило цього.

Згідно із п. 200.10 ст. 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України передбачено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 200.13 ст. 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Згідно із п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Крім того, в силу вимог Порядку взаємодії органів Державної фіскальної служби України та органів Державної казначейської служби України у процесі судового розгляду та виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, або стягнення митних платежів, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09 березня 2016 року № 343 (далі - Порядок № 343), для забезпечення повного з`ясування обставин, що мають значення в процесі судового розгляду позовних заяв про бюджетне відшкодування податку на додану вартість, пені або стягнення митних платежів, відповідачами у таких справах є орган ДФС, на обліку якого перебуває платник або який здійснював митне оформлення, та орган Казначейства за місцезнаходженням відповідного органу ДФС.

Розділом III Порядку № 343 визначено взаємодію органів ДФС та органів Казначейства під час виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість, пені.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачами, що в судовому порядку підтверджено право позивача на бюджетне відшкодування ПДВ по заявах за березень та листопад 2019 року.

Відповідно до п. 200.18 ст. 200 ПК України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

Згідно із пп. 200.18.1 п. 200.18 ст. 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний протягом трьох робочих днів після закінчення перевірки надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету.

Підпунктом 200.18.2 ст. 200.18 ПК України передбачено, що орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до п. 200.20 ст. 200 ПК України визначення відповідності платника податку зазначеним критеріям проводиться в автоматизованому режимі протягом 15 календарних днів після граничного терміну подачі звітності.

Згідно із п. 200.21 ст. 200 ПК України у разі невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку визначеним цією статтею критеріям та відсутності в такого платника права на автоматичне бюджетне відшкодування податку контролюючий орган зобов`язаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності повідомити платника податку про відповідне рішення та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. Відповідне рішення може бути оскаржене платником податку у встановленому порядку.

Якщо контролюючий орган у встановлений термін не надіслав платнику податку зазначеного повідомлення, вважається, що такий платник відповідає критеріям для одержання права на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачу не було відшкодовано відповідні суми бюджетного відшкодування, у встановлені законом строки, а тому позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому пункту 200.23 статті 200 ПК України.

Разом з цим, не внесення органом ДПС після узгодження суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та невідшкодованої в зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на стягнення з Державного бюджету України пені у розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за період з 25 червня 2020 року по 16 жовтня 2020 року (бюджетне відшкодування за березень 2019 року) у розмірі 8654,82 грн (114 (кількість днів затримки) х 385378,03 (сума боргу) х 6 (ставка НБУ) х 0,0197 (розрахункова ставка % у рік)); за період з 05 січня 2021 року по 15 березня 2021 року (бюджетне відшкодування за листопад 2019 року) у розмірі 19022,01 грн (сума 15632,67 грн за період з 05 січня 2021 року по 04 березня 2021 року (59 (кількість днів затримки) х 1377977 (сума боргу) х 6 (ставка НБУ) х 0,0197 (розрахункова ставка % у рік); сума 3389,34 грн за період з 04 березня 2021 року по 15 березня 2021 року (12 (кількість днів затримки) х 1377977 (сума боргу) х 6,5 (ставка НБУ) х 0,021 (розрахункова ставка % у рік).

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 460/2088/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 23 листопада 2021 року.