Справа № 214/6270/21
Суддя: Хомініч С. В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/6270/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Хомініч С.В.,

за участю: секретаря судового засідання Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №214/6270/21

за позовною заявою ОСОБА_1

до відповідача 1: інспектора ВБДР Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шевченка Станіслава Вадимовича,

відповідача 2: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції,

відповідача 3: Департаменту патрульної поліції,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 02.08.2021 з позовом, уточнивши 29.09.2021, де просить скасувати постанову серії ДПО18 №772746 від 26.07.2021, винесену інспектором ВБДР ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Шевченком С.В. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 26.07.2021 інспектором ВБДР Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Шевченком С.В. щодо позивача була складена постанова серії ДПО18 №772746, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. У постанові інспектор вказав, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 31.4.4 «а», 33.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. В дорозі у позивача виникли несправності зі склоочисниками, які відразу ним було усунуто в присутності інспектора. Однак інспектор це проігнорував та склав постанову про накладення адміністративного стягнення. Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, оскільки постанова складена інспектором з порушеннями, а саме у постанові не вказано місце розгляду справи, у п. 7 постанови не зазначено по батькові правопорушника, у п. 6 у розділі кваліфікації адміністративного правопорушення зазначена лише частина статті КУпАП, не заповнено наслідків несплати штрафу та не вказано звання інспектора ПП, який склав постанову. Також інспектором ПП не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ПДР.

Судом 03.08.2021 позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження.

Відповідачем 1 інспектором ПП Шевченком С.В. на електрону адресу суду 26.08.2021 направлено відзив на позовну заяву, яка ухвалою від 30.08.2021 повернута відповідачу без розгляду, як така, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Засобами поштового зв`язку відповідачем 1 інспектором ПП Шевченком С.В. на адресу суду направлено відзив на позовну заяву, яка отримана судом 09.09.2021. У відзиві інспектор зазначив, що 26.07.2021 на автодорозі Р-74 «П`ятихатки-Кривий Ріг» було помічено транспортний засіб марки МАЗ-5337, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався з явними ознаками, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а саме була відсутня щітка склоочисника. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» вказаний транспортний засіб було зупинено. Підійшовши до водія інспектор представився, назвав причину зупинки та висловив вимогу пред`явлення документів, на що водій пред`явив посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію, страховий поліс та протокол про проходження обов`язкового технічного контролю. У подальшому, в ході візуального (органолептичного) огляду, було встановлено, що відсутня одна щітка склоочисника, оскільки на вказаному автобусі передбачена наявність трьох щіток. Позивач зазначає, що начебто одразу на місці зупинки усунув технічну несправність. Однак, до того, як позивача було зупинено, він рухався, знаючи про дану несправність, при цьому не дотримуючись запобіжних заходів з виконання вимог п.п. 9.9 і 9.11 ПДР, тобто в діях позивача є закінчений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Від ОСОБА_1 жодних клопотань та заяв не надходило. За результатами розгляду адміністративної справи інспектором ПП винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та КУпАП.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив провести судовий розгляд за його відсутністю, позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідачі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та Департамент патрульної поліції участь представників у судовому засіданні не забезпечили, про місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подано.

Відповідач інспектор ПП Шевченко С.В. у тексті відзиву на позовну заяву просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 299 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що 26.07.2021 інспектором ПП Шевченком С.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №772746, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с. 5).

Відповідно до вказаної постанови, 26.07.2021 у водія ОСОБА_1 , що керує транспортним засобом марки МАЗ-5337 у Криворізькому районі, відсутнє передбачене конструкцією, чим порушив вимоги п.п. 31.4.4 «а», 31.1 ПДР України. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ00199.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

У частині першій статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», зазначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015, №1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.4.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, а саме коли склоочисники і склообмивачі вітрового скла: а) не працюють склоочисники; б) не працюють передбачені конструкцією транспортного засобу склообмивачі.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не визнає себе винним, зазначає що у разі виникнення у дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 ПДР, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо, рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п. 9.9 і 9.11 ПДР.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати / розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дослідивши постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №772746 від 26.07.2021, судом встановлено, що вона, в порушення ст. 283 КУпАП, не містить відомості по батькові особи, стосовно якої розглядається справа, про місце вчинення адміністративного правопорушення, про реєстраційний номер транспортного засобу, який зафіксовано в момент вчиненні правопорушення та про нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. Також, зі змісту даної постанови не зрозуміло, що саме було відсутнє, або не працювало у транспортному засобі позивача.

На підтвердження заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву, інспектором ПП Шевченком С.В. надано DVD-диск з відеозаписом фіксації правопорушення. Дослідженням змісту даного відеозапису судом в становлено, що на зауваження інспектора ПП Шевченка С.В. щодо несправності склоочисника, водій ОСОБА_3 в присутності інспектора вказану несправність усунув, що і продемонстрував.

Згідно з п. 31.5 ПДР України в разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що позивач усунув виявлену технічну несправність транспортного засобу на місці її виявлення, після чого продовжив подальший рух транспортним засобом, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, а тому оскаржена позивачем постанова серії ДПО18 №772746 від 26.07.2021 підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови серії ДПО18 №772746 від 26.07.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивача, то відповідно до ст. 139 КАС України з відповідача Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, понесені ним та документально підтверджені, у виді судового збору в розмірі 454,00 грн (а.с. 3).

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241, 242-246, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ВБДР Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шевченка Станіслава Вадимовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанову інспектора ВБДР Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шевченка Станіслава Вадимовича серії ДПО18 №772746 від 26.07.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: інспектор ВБДР Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шевченко Станіслав Вадимович, адреса робочого місця: вул. Волгоградська, буд. 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач 2:Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса: пл. Троїцька, буд. 2а, м. Дніпро, Дніпропетровська область.

Відповідач 3: Департамент патрульної поліції, , юридична адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ.

Повний текст рішення суду складено 22.11.2021.

Суддя Хомініч С.В.