Справа № 280/8124/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

10 листопада 2021 року о 10 год. 40 хв.Справа № 280/8124/21
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

представника позивача Авраменко А.С.

представника відповідача Галагуза М.О.

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Запорізької обласної прокуратури

про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) Запорізької обласної прокуратури (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з Держави України в особі Запорізької обласної прокуратури на позивача матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу, надбавки за вислугу років та премії, визначених за ст.81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 01 липня 2015 року по 26 березня 2020 року у розмірі 1 143 720,40 грн.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в якій відповідач вказав на те, що рішення Конституційного Суду України №6-р/2020 на яке позивач посилається у позовній заяві ухвалено 26.03.2020, а відповідно позивач дізнався про порушення її прав. Тому, відповідач вважає, що 6-ти місячний строк звернення до суду слід обраховувати з 27.03.2020. Просить залишити позовну заяву без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши подане клопотання, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що позивач проходила саме публічну службу, а тому положення ч.2 ст.122 КАС України, на які посилається відповідач застосуванню не підлягають.

В свою чергу, слід звернути увагу на положення статті 233 Кодексу Законів про працю України, відповідно до яких у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом стягнення коштів на відшкодування майнової шкоди та обґрунтовування позовних вимог у спосіб, притаманний спорам про відшкодування шкоди з наведенням відповідного нормативного регулювання, не змінює суті спірних правовідносин, що виникли між сторонами в цій справі, і підстави їх виникнення, а отже не робить цей спір спором про відшкодування шкоди, а є спором щодо проходження публічної служби, який виник у зв`язку з виплатою позивачу посадового окладу.

Так, Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 у справі №1-13/2013 (№8-рп/2013) надав тлумачення приписам статті 233 КЗпП України, зазначивши наступне: «У частині першій статті 233 Кодексу передбачено скорочені строки позовної давності для звернення працівника до суду: один місяць - у справах про звільнення; три місяці - щодо вирішення інших трудових спорів. Однак відповідно до частини другої статті 233 Кодексу "у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком".

Отже, Конституційний Суд України дійшов висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.».

Тобто, у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці на спори щодо звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, строки звернення до суду не застосовуються.

Як вказав Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 у справі №1-18/2013 (№9-рп/2013) при розгляді в позовному провадженні трудового спору про стягнення належної працівникові заробітної плати положення частини другої статті 233 Кодексу підлягає застосуванню у випадках пред`явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень не пов`язане з фактом нарахування чи ненарахування роботодавцем спірних виплат.

Отже, відповідно до рішення Конституційного Суду України строки ч.2 ст.233 КЗпП України підлягають застосуванню у випадках пред`явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати.

В даному випадку спір фактично стосується виплати заробітної плати, а саме розміру посадового окладу з якого розраховувалась позивачу заробітна плата у період роботи в прокуратурі.

На переконання суду, спірні правовідносини не обмежені строком звернення до суду, а тому твердження представника відповідача про пропуск строку звернення до суду є необґрунтованими, а заява про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.122, 240, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарження не підлягає.

Ухвала у повному обсязі виготовлена та підписана 15.11.2021.

Суддя І.В. Новікова