Справа № 148/2100/16-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 листопада 2021 р. Справа № 148/2100/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Джереловської А.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Третякова П.М.,

представника відповідача: Вербицької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 05.10.2016 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо призначення пенсії.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницькоїобласті від 05.12.2016 у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо призначення пенсії, відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.12.2016 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.09.2021 постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.12.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Тульчинського районного суду Вінницької області.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 27.09.2021 адміністративну справу №148/2100/16-а передано на розгляд за предметною підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду.

27.10.2021 матеріали справи надійшли на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 29.10.2021 матеріали справи №148/2100/16-а прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 16.11.2021.

15.11.2021 представником відповідача подано клопотання про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва з управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі на Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області.

Ухвалою від 16.11.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання замінено первісного відповідача управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду у Вінницькій області.

Крім того, ухвалою від 16.11.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та, за згодою сторін, вирішено перейти до розгляду справи по суті в цей же день.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Зокрема представник позивача, окрім доводів наведених в позовній заяві, звернув увагу на те, що Верховний суд у постанові від 14.09.2021, прийнятій по даній справі, вказав, що втрата відповідного посвідчення і неможливість отримання його дубліката не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Таким чином, на переконання представника позивача, управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі протиправно відмовило ОСОБА_1 у 2016 році призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечила, просила в задоволені позову відмовити покликаючись на мотиви наведені у відзиві на позовну заяву. Крім того, зазначила, що після подання позивачем в листопаді 2017 року належним чином оформленого посвідчення особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_1 було призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», отже право останнього на соціальний захист не порушено.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

13.09.2016 позивач звернувся до Управління пенсійного фонду Тульчинського району із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до поданих документів, а саме довідки про періоди роботи в Чорнобильській зоні, ОСОБА_1 працював з 29.01.1987 по 16.09.1994 на підприємствах, які згідно адресної книги міста Тульчина знаходились у місті Тульчині, яке відносилось до населеного пункту категорія № 4, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС і станом на 01.01.1993 позивач відпрацював у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років.

Рішенням міжвідомчої комісії Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області № 3826/13-13/02/1 від 22.09.2016 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у відповідності до п. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Підставою відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах стало те, що надане позивачем посвідчення громадянина, який проживав на території посиленого радіологічного контролю 4 категорії серії НОМЕР_1 , є пошкодженим та з нього неможливо ідентифікувати особу, якій його видано. Крім того, датою видачі посвідчення є 17.06.1989, однак статус потерпілих внаслідок аварії на ЧАЕС встановлювався станом на 01.01.1993, тому посвідчення не могло видаватись раніше.

Водночас міжвідомчою комісією Управління пенсійного фонду Тульчинського району позивачу рекомендовано надати дублікат посвідчення особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи для вирішення питання про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Станом на час виникнення спірних правовідносин, умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакії від 10.11.2016.

Зокрема, в спірний період чинним законодавством було визначено, що право на пенсію за віком чоловіки набувають при досягненні 60-річного віку та за наявності страхового стажу 15 років.

Згідно з абзацом 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.

Перелік необхідних документів для призначення пенсії передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно з п.п. «ґ» п. 7 вказаного Порядку, для призначення пенсії за віком до заяви додаються наступні документи, що підтверджують особливий статус особи: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Судом встановлено, що позивач у період з 29.01.1987 по 16.09.1994 працював на підприємствах, які згідно адресної книги міста Тульчина знаходились у місті Тульчині, яке відносилось до населеного пункту категорії №4, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС і станом на 01.01.1993 відпрацював у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що позивач у вищезазначений період проживав у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідні обставини не заперечувались сторонами під час розгляду справи, були підтверджені при розгляді справи в районному, апеляційному та касаційному судах, а відтак не підлягають додатковому доказуванню.

В свою чергу, підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку у відповідності до п. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слугувало те, що надане позивачем разом із заявою про призначення пенсії посвідчення особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, мало пошкоджену фотокартку та не містило печатки.

З зазначено слідує, що підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах є представлення позивачем пошкодженого чорнобильського посвідчення, з якого не можливо ідентифікувати особу.

Разом з тим, саме посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є належним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забрудненій території тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Згідно п. 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 за № 551, відповідні посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Крім того, вказаним порядком визначено перелік документів які особі необхідно подати до уповноваженого органу для отримання статусу, зокрема, особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З огляду на викладене, суд констатує. що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженням, за відсутності належним чином оформленого посвідчення, самостійно визначати належність особи до категорії осіб, на яких поширюються пільги, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач діяв у спосіб визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та Порядку №22-1, які в сукупності дають право та підстави, а також зобов`язують діяти виключно до вимог вказаних нормативно-правових актів.

З огляду на викладене позовні вимоги в частині визнання протиправними дії рішення управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі щодо відмови призначити, нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку у відповідності до п. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не підлягають задоволенню.

Поряд із цим, суд враховує, що згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Судом встановлено, на час розгляду справи в суді недоліки посвідчення, яке позивачем було надано органу пенсійного фонду для призначення пенсії наразі усунуті, в зв`язку з чим, зміст останнього дає змогу ідентифікувати його належність позивачу. Крім того, в посвідченні міститься відмітка уповноваженого органу про внесення виправлень в дату видачі посвідчення, що також привело останнє у відповідність до вимог діючого законодавства.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що позивач дійсно на час первинного звернення до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком від 27.05.2016 мав необхідний страховий стаж визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», досяг 60-річного віку та станом на 01.01.1993 відпрацював у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років, а відтак відповідав всім необхідним критеріям для призначення відповідного виду пенсії.

В свою чергу, як повідомили в судовому засіданні представники сторін пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу була призначена лише 17.11.2017.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача змінити дату призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, із зниженням пенсійного віку на 5 років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 17.11.2017 на 27.05.2016.

Крім того, з метою повного відновлення права позивача на отримання відповідного виду пенсії, слід зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за період з 17.11.2017 на 27.05.2016.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області змінити дату призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, із зниженням пенсійного віку на 5 років, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 17 листопада 2017 року на 27 травня 2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за період з 27 травня 2016 року по 17 листопада 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНООКПП НОМЕР_2 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 18.11.2021

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна