Справа № 638/4902/20
Суддя: Шишкін О. В.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/4902/20
Провадження № 2-а/638/49/21
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря Олейник О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у залі суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області капітана поліції 4 батальйону 6 роти Тюріна Віталія Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області капітана поліції 4 батальйону 6 роти Тюріна Віталія Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в обґрунтування якого вказав, що постановою інспектора роти № 6, 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській обл. серія ЕАК № 2277850 від 21.03.2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн, за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 21.03.2020 року, о 13:46 годин (смт. Пісочин, Шосе Полтавське 208А км) керуючи тз РЕUGЕОТ 508 НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 Напрямок руху по смугах та зі смуги руху рух з якої дозволено тільки праворуч здійснив рух прямо, і чим порушив п.8.4. д ПДР - Порушення вимог сервісних знаків.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з тих підстав, що 21.03.2020 приблизно о 14.00 він дійсно керував автомобілем РЕUGЕОТ 508, номерний знак НОМЕР_1 . рухаючись по вул. Полтавське Шосе, 208а в смт. Пісочин в напрямку м. Харкова. Після проїзду через перехрестя на дозволений сигнал світлофора був зупинений інспектором поліції Тюріним В.М., який повідомив про порушення п.8.4. д ПДР - Порушення вимог сервісних знаків Пояснення позивача по суті інспектором не були прийняті до уваги, у зв`язку з чим, позивач просив долучити до матеріалів адміністративної справи свої письмові пояснення.

Позивач зазначає, що фактично не міг виконати вимогу дорожнього знаку 5.16 у зв`язку з тим, що зазначений знак встановлений на даній ділянці дороги з порушенням вимог ДСТУ 4100:2014, тому він не міг його добре бачити.

Таким чином вважає, що в його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.122 КУпАП, оскільки неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області капітана поліції 4 батальйону 6 роти Тюріна Віталія Миколайовича серії ЕАК 2277850 від 21.03.2020, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області капітана поліції 4 батальйону 6 роти Тюріна Віталія Миколайовича від 21.03.2020 року серії ЕАК №2277850 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КупАП та накладено стягнення у розмірі 255 грн.

Відповідно до змісту постанови фактично підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності було те, що 21.03.2020 року о 13:46 годин (смт. Пісочин, Шосе Полтавське 208А км) водій ОСОБА_1 , керуючи тз РЕUGЕОТ 508 НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 Напрямок руху по смугах та зі смуги руху рух з якої дозволено тільки праворуч здійснив рух прямо, і чим порушив п.8.4. д ПДР - Порушення вимог сервісних знаків.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту третього частини першої статті КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Звертаючись із позовною заявою позивач не погоджується з обставинами, викладеними в оскаржуваній постанові серії ЕАК № 2277850 від 21.03.2020, вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. З Закону).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. «д» п. 8.4 ПДР України знаки сервісу інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до стаття 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2277850 від 21.03.2020 року, вбачається, що водій не виконав дороги дорожнього знаку 5.16 Напрямок руху по смугах та зі смуги руху, рух з якої дозволено тільки праворуч, здійснив рух прямо чим порушив п. 8.4.д ПДР України. Однак позивач зазначає, що фактично не міг виконати вимогу дорожнього знаку 5.16 у зв`язку з тим, що зазначений знак встановлений на даній ділянці дороги з порушенням вимог ДСТУ 4100:2014, тому не міг його добре бачити.

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження викладених у постанові обставин, зокрема щодо дії за адресою: смт. Пісочин, Шосе Полтавське 208А км знаку «5.16», встановлення його відповідно до вимог ДСТУ 4100:2014. Таким чином відповідачем не надано доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача за вказане вище правопорушення.

Отже, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання постанови про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та задоволення позову в цій частині вимог.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач на час подання позову був звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим суму судового збору, яка підлягала сплаті за подання цього позову у розмірі 420,40 грн стягується судом з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області капітана поліції 4 батальйону 6 роти Тюріна Віталія Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2277850 від 21.03.2020, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області капітаном поліції 4 батальйону 6 роти Тюріним Віталієм Миколайовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А, ) на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Шишкін