Справа № 200/14624/21
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 р. Справа№200/14624/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Лиманського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

про: визнання неправомірними дії Лиманського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн. та стягнення виконавчого збору в розмірі 12000 грн. по виконавчому провадженні № 66041131 від 08.07.2021 року, зобов`язання Лиманський міський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) скасувати постанову від 11.08.2021 року про накладення штрафу у розмірі 1700 грн., зобов`язання Лиманський міський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) скасувати постанову від 11.08.2021 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 12000 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лиманського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання неправомірними дії Лиманського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн. та стягнення виконавчого збору в розмірі 12000 грн. по виконавчому провадженні № 66041131 від 08.07.2021 року, зобов`язання Лиманський міський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) скасувати постанову від 11.08.2021 року про накладення штрафу у розмірі 1700 грн., зобов`язання Лиманський міський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) скасувати постанову від 11.08.2021 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 12000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконанні Лиманського міського відділу держаної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.04.2021 року у справі №236/3730/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , яким встановлено порядок спілкування ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує на те, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 66041131, про що винесено постанову від 08.07.2021 року, відповідно до якої зобов`язував її протягом 10 робочих днів виконати рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.05.2021 року. Позивач зазначає, що вона надала до виконавчої служби пояснення відповідно до яких повідомила про добровільне виконання рішення суду. Однак, 21.08.2021 року позивач отримала постанову від 11.08.2021 року про накладення на неї штрафу у розмірі 1700 грн., та постанову від 11.08.2021 року про стягнення з неї виконавчого збору у розмірі 12000 грн. Позивач наголошує, що вказані постанови отримав також її син ОСОБА_3 .

Позивач вважає вказані постанови протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства. Позивач звертає увагу на те, що порядок притягнення осіб до відповідальності за правопорушення, вчинені під час виконавчого провадження, здійснюється відповідно до статей 75 та 76 Закону України Про виконавче провадження» та розділом XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень «Відповідальність у виконавчому провадженні» де у п. 3 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Однак, на думку позивача у постанові від 11.08.2021 року про накладення на у розмірі 1700 грн. не вказано ні норму Закону, якою передбачена відповідальність, ні зміст вчинених порушень.

Також, позивач посилається на те, що згідно з вимогами п. 8 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження. Позивач зазначає, що оскільки відповідач був повідомлений про добровільне виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.04.2021 року по справі № 236/3730/20, то постанова про стягнення виконавчого збору була винесена не разом з постановою про відкриття виконавчого провадження, а разом з постановою про накладення штрафу. Дану постанову про накладення штрафу позивач вважає, незаконною, винесену на підставі неперевірених доказів, тільки з пояснень ОСОБА_2 , яка є зацікавленою особою.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач зазначає, що 08.07.2021 року державним виконавцем Лиманського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66041131 згідно виконавчого листа № 236/3730/20 виданого 12.05.2021 року Краснолиманським міським судом Донецької області.

Відповідач посилається на те, що згідно з нормами статті 27 Закону № 1404 виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Розмір виконавчого збору згідно положень частин 2 та 3 статті 27 Закону № 1404- VIII визначається виходячи з характеру вимог, за якими ухвалено судове рішення та яке підлягає виконанню за виконавчим документом. Якщо це рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. За змістом виконавчого листа № 236/3730/20 виданого 12.05.2021 року Краснолиманським міським судом Донецької області та резолютивної частини судового рішення, на підставі якого було видано виконавчий документ, не містить вартості оцінки зобов`язання боржника, тому характер вимог є немайнового характеру та носить зобов`язальний характер. Оскільки виконавчий документ, на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження має зобов`язальний характер, тому виконавчий збір має обраховуватись саме за виконання рішення суду немайнового характеру. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 6000,00 грн.

Стосовно твердження позивача про виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідач зазначає, що оскільки категорія стягнення даного виконавчого провадження є немайновим та рішенням суду встановлений строк спілкування з 10.04.2021 року по 10.12.2023 року у вихідні дні, виконавче провадження не може бути виконане до його відкриття державною виконавчою службою. Також відповідач звертав увагу, що пояснення, щодо добровільного виконання рішення суду від ОСОБА_1 до відділу не надходили.

Отже, винесення постанови про стягнення виконавчого збору зумовлюється фактом початку примусового виконання та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання рішення. Винесення постанови про стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження.

Крім того, державний виконавець не володіє інформацією щодо виконання судового рішення боржником до моменту відкриття виконавчого провадження, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено.

Отже, при винесені постанови про стягнення виконавчого збору від 11.08.2021 року № 66041131 в розмірі 12000,00 грн. державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

Відповідач посилається на те, що 10.08.2021 до відділу надійшла заява № 17.32-44-8890 від стягувана ОСОБА_2 про те що згідно рішення суду було призначено побачення 07.08.2021 року з 10:00 години до 17:00 години. Приїхавши за місцем проживання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) з дитиною побачення не відбулося, згідно заяви стягувана калитку ніхто не відчинив, виходячи з заяви стягувана того що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не буде в цей день вдома не повідомили. Згідно статті 29 Закону № 1404- VIII виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем. Виконавчі дії в неробочі та святкові дні, встановлені законом, проводяться у час, передбачений частиною першою цієї статті, у разі якщо зволікання неможливе або якщо такі дії не можуть бути проведені в інші дні з вини боржника. Відповідно до виконавчого листа побачення з дитиною призначені у вихідні дні з суботи по неділю враховувати згоду та стан здоров`я дитини. Керуючись положеннями статті 19 Закону № 1404, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. В такому випадку перевірити виконання рішення можливо шляхом перевірки вхідної кореспонденції відділу. Факт виконання або не виконання рішення перевіряється за документами наданими виконавцю. Відповідач вказує на те, що порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною визначено статтею 64-1 Закону 1404. Згідно з цією нормою виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувана з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Відповідач зазначає, що факт того, що боржника та ОСОБА_5 07.08.2021 року 10:00 годині дійсно не було вдома підтверджується заявою ОСОБА_1 . З огляду на вказані обставини, керуючись статтями 75 Закону № 1404 до позивача був застосований штраф за невиконання рішення суду. Враховуючи викладені обставини відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22 листопада 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року позивачу поновлено строк звернення до суду з даним позовом.

Згідно ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якими встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 4-5).

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 квітня 2021 року у справі № 236/3730/20 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Лиманської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дитиною задоволено частково (а.с. 161-168).

Визначено наступний порядок спілкування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем проживання ( АДРЕСА_2 ) у відсутності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у вихідні дні: з 10-00 години 10 квітня 2021 року до 17-00 години 11 квітня 2021 року; з 10-00 години 01 травня 2021 року до 17-00 години 04 травня 2021 року; з 10-00 години 08 травня 2021 року до 17-00 години 10 травня 2021 року; з 10-00 години 29 травня 2021 року до 17-00 години 30 травня 2021 року; з 10-00 години 05 червня 2021 року до 17-00 години 06 червня 2021 року; з 10-00 години 26 червня 2021 року до 17-00 години 27 червня 2021 року; з 10-00 години 10 липня 2021 року до 17-00 години 11 липня 2021 року; з 10-00 години 24 липня 2021 року до 17-00 години 25 липня 2021 року; з 10-00 години 07 серпня 2021 року до 17-00 години 08 серпня 2021 року; з 10-00 години 21 серпня 2021 року до 17-00 години 21 серпня 2021 року; з 10-00 години 22 серпня 2021 року до 13-00 години 22 серпня 2021 року; з 10-00 години 18 вересня 2021 року до 17-00 години 19 вересня 2021 року; з 10 години 19 жовтня 2021 року до 17-00 години 20 жовтня 2021 року; з 10-00 години 13 листопада 2021 року до 17-00 години 14 листопада 2021 року; з 10-00 години 11 грудня 2021 року до 17 години 12 грудня 2021 року; з 10-00 години 04 січня 2022 року до 17-00 години 9 січня 2022 року; з 10-00 години 05 лютого 2022 року до 17-00 години 06 лютого 2022 року; з 10-00 години 05 березня 2022 року до 17-00 години 06 березня 2022 року; з 10-00 години 02 квітня 2022 року до 17-00 години 03 квітня 2022 року; з 10-00 години 30 квітня 2022 року до 17-00 години 01 травня 2022 року; з 10-00 години 28 травня 2022 року до 17-00 години 29 травня 2022 року; з 10-00 години 04 червня 2022 року до 17-00 години 05 червня 2022 року; з 10-00 години 11 червня 2022 року до 17-00 години 12 червня 2022 року; з 10-00 години 18 червня 2022 року до 17-00 години 19 червня 2022 року; з 10-00 години 02 липня 2022 року до 17-00 години 03 липня 2022 року; з 10-00 години 09 липня 2022 року до 17-00 години 10 липня 2022 року; з 10-00 години 16 липня 2022 року до 17-00 години 17 липня 2022 року; з 10-00 години 06 серпня 2022 року до 17-00 години до 07 серпня 2022 року; з 10-00 години 13 серпня 2022 року до 17-00 години до 14 серпня 2022 року; з 10-00 години 20 серпня 2022 року до 17-00 години до 21 серпня 2022 року; з 10-00 години 17 вересня 2022 року до 17-00 години 18 вересня 2022 року; з 10-00 години 15 жовтня 2022 року до 17-00 години 16 жовтня 2022 року; з 10-00 години 12 листопада 2022 року до 17-00 години 13 листопада 2022 року; з 10-00 години 10 грудня 2022 року до 17-00 години 11 грудня 2022 року; з 10-00 години 03 січня 2023 року до 17-00 години 11 січня 2023 року; з 10-00 години 04 лютого 2023 року до 17-00 години 05 лютого 2023 року; з 10-00 години 04 березня 2023 року до 17-00 години 05 березня 2023 року; з 10-00 години 01 квітня 2023 року до 17-00 години 02 квітня 2023 року; з 10-00 години 29 квітня 2023 року до 17-00 години 30 квітня 2023 року; з 10-00 години 27 травня 2023 року до 17-00 години 28 травня 2023 року; з 10-00 години 17 червня 2023 року до 17-00 години 18 червня 2023 року; з 10-00 години 24 червня 2023 року до 17-00 години 25 червня 2023 року;з 10-00 години 15 липня 2023 року до 17 -00 години 16 липня 2023 року; з 10-00 години 22 липня 2023 року до 17 -00 години 23 липня 2023 року; з 10-00 години 12 серпня 2023 року до 17-00 години 13 серпня 2023 року; з 10-00 години 19 серпня 2023 року до 17-00 години 20 серпня 2023 року; з 10-00 години 16 вересня 2023 року до 17-00 години 17 вересня 2023 року; з 10-00 години 14 жовтня 2023 року до 17-00 години 15 жовтня 2023 року; з 10-00 години 11 листопада 2023 року до 17-00 години 12 листопада 2023 року; з 10-00 години 09 грудня 2023 року до 17-00 години 10 грудня 2023 року.

При залишенні ОСОБА_5 на ночівлю за місцем проживання ОСОБА_2 у вихідні дні з суботи на неділю враховувати згоду та стан здоров`я дитини.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

12.05.2021 року Краснолиманським міським судом Донецької області видано виконавчий лист (а.с. 158-160).

08.07.2021 року ОСОБА_2 звернулась до начальника Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 157.

08.07.2021 року державним виконавцем Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 66041131 з примусового виконання виконавчого лист № 236/3730/20, виданого 12.05.2021 року Краснолиманським міським судом Донецької області (а.с. 170-171).

Згідно супровідного листа від 08.07.2021 року № 66041131 встановлено, що на адресу боржника та стягувача направлена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66041131 від 08.07.2021 року (а.с. 169).

В межах виконавчого провадження № 66041131 державним виконавцем прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 08.07.2021 року, відповідно до якої визначено для боржника - ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат в сумі 200 грн. (а.с. 172).

Також, 08.07.2021 року державний виконавець направив ОСОБА_1 виклик державного виконавця № 66041131, відповідно до якого зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до виконавця 16.07.2021 року о 9 год. 30 хв. (а.с. 173-174).

В матеріалах справи наявний акт державного виконавця складений 24.07.2021 року, відповідно до якого державним виконавцем встановлено факт передачі ОСОБА_5 стягувачу - ОСОБА_6 для спілкування за місцем проживання ( АДРЕСА_2 ) у відсутності ОСОБА_1 з 10 години 00 хвилин 24.07.2021 року до 17 годині 25.07.2021 року (а.с. 175).

Судом встановлено, що 10.08.2021 року ОСОБА_2 звернулась до начальника Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою від 09.08.2021 року, відповідно до якої повідомила державного виконавця, що згідна рішення суду їй призначено побачення 07.08.2021 року з 10 години 00 хвилин до 17 години 08.08.2021 року, однак проївши за місцем мешкання ОСОБА_5 , калитку ніхто не відчинив, ОСОБА_3 на дзвінки не відповідав, ОСОБА_1 та телефонний дзвінок ОСОБА_2 відповіла та зазначила, що її дома не має, а ОСОБА_4 забрав ОСОБА_3 до себе в м. Слов`янськ. ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перешкоджають спіклуванню з ОСОБА_4 (а.с. 122-123).

11.08.2021 року державним виконавцем складено акт, відповідно до якого встановлено, що 10.08.2021 року до відділу надійшла заява ОСОБА_2 про те, що згідно рішення суду їй було призначено побачення 07.08.2021 року о 10 год. 00 хв. до 08.08.2021 року 17 год. 00 хв., приїхавши 07.08.20201 року за місцем мешкання дитини, однак калитку ніхто не відчинив. 10.08.2021 року ОСОБА_1 телефоном повідомила державного виконавця, що її 07.08.2021 року о 10 год. 00 хв. дійсно не було вдома, вона знаходилась на базарі. ОСОБА_7 в цей день був з батьком ОСОБА_8 . Вказаний акт підписаний державним виконавцем В.О. Глупак (а.с. 178).

11.08.2021 року в межах виконавчого провадження № 66041131 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, відповідно до якої за невиконання рішення суду накладено на боржника - ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. (а.с. 180-181).

Також, 11.08.2021 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 66041131 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 12000 грн. (а.с. 182).

Згідно супровідного листа від 11.08.2021 року № 66041131 встановлено, що постанова про накладення штрафу та постанова про стягнення виконавчого збору направлені на адресу боржника та стягувача (а.с. 179)

11.08.2021 року державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників (а.с. 183).

16.08.2021 року ОСОБА_1 звернулась до начальника Лиманського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою від 12.08.2021 року, відповідно до якої повідомила, що 07.08.2021 року її не було дома так як знаходилась на ринку, ОСОБА_7 знаходився в м. Слов`янську з 06.08.2021 року з ОСОБА_8 (батьком ОСОБА_4), щоб 07.08.2021 року з ранку на ринку придбати товари для школи. ОСОБА_1 наголошувала, що ОСОБА_2 знала про вказані обставини, однак, все одно приїхала. Також вказувала, що зі штрафом не погоджується (а.с. 184-185).

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявний акт державного виконавця від 21.08.2021 року, відповідно до якого зазначено, що у присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також двох свідків ОСОБА_4 відмовився їхати зі ОСОБА_2 (а.с. 189), а також акт від 22.08.2021 року, складений державним виконавцем, відповідно до якого ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зголосився їхати зі ОСОБА_2 за своїм бажанням (а.с. 190).

Не погодившись з постановою про накладення штрафу та постановою про стягнення виконавчого збору від 11.08.2021 року позивач звернувся зі скаргою до начальника Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) та просила скасувати постанови державного виконавця про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору (а.с. 191-192).

Листом від 08.09.2021 року Лиманський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомив ОСОБА_1 , що оскільки вона рішення державного виконавця у строк, передбачений Законом не виконує, про що складений відповідний акт державного виконавця, винесення штрафу та виконавчого збору є законним та обґрунтованим(а.с. 193-194).

Позивач вважаючи, що спірні постанови про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору є протиправними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частино 1 статті 14 Закону №1404-VIII встановлено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до положень статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Тобто, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною встановлено статтею 64-1 Закону України "Про виконавче провадження".

Положеннями статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Також, порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною закріплено у розділі ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5).

Так, відповідно до пункту 5 розділу ІХ Інструкції №512/5 якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклиці час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІХ Інструкції № 512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

Відповідно до положень статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Краснолиманського міського суду від 01.04.2021 року у справі № 236/3730/20 ОСОБА_2 встановлені побачення з ОСОБА_4 , зокрема з 10 год. 00 хв. 07 серпня 2021 року до 17 год. 00 хв. 08 серпня 2021 року..

З заяви ОСОБА_2 від 09.07.2021 року встановлено, що вона 07.08.2021 року о 10 год. 00 хв. приїхала за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме до АДРЕСА_1 , проте, калитку їй ніхто не відкрив, ОСОБА_3 на її дзвінки не відповідав, а ОСОБА_1 на дзвінок відповіла та повідомила, що її не має дома, а ОСОБА_9 з 06.08.2021 року перебуває у батька в м. Слов`янськ (а.с. 122-123).

Матеріалами справи підтверджено, що державний виконавець на підставі заяви ОСОБА_2 від 09.08.2021 року склав акт державного виконавця від 11.08.2021 року, відповідно до якого вказав, що 10.08.2021 року до відділу надійшла заява ОСОБА_2 про те, що згідно рішення суду їй було призначено побачення 07.08.2021 року о 10 год. 00 хв. до 08.08.2021 року 17 год. 00 хв., приїхавши 07.08.20201 року за місцем мешкання дитини, однак калитку ніхто не відчинив. 10.08.2021 року ОСОБА_1 телефоном повідомила державного виконавця, що її 07.08.2021 року о 10 год. 00 хв. дійсно не було вдома, вона знаходилась на базарі. ОСОБА_7 в цей день був з батьком ОСОБА_8 . Вказаний акт підписаний державним виконавцем В.О. Глупак (а.с. 178).

Проте, суд зазначає, що вищезазначений акт був складений державним виконавцем не у день побачення ОСОБА_2 з онуком 07.08.2021 року, а лише 11.08.2021 року після ознайомлення із заявою ОСОБА_2 про те, що побачення з онуком 07.08.2021 року не відбулось.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказував на те, що відповідно до статті 29 Закону № 1404- VIII виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем. Виконавчі дії в неробочі та святкові дні, встановлені законом, проводяться у час, передбачений частиною першою цієї статті, у разі якщо зволікання неможливе або якщо такі дії не можуть бути проведені в інші дні з вини боржника.

Згідно положеннями статті 19 Закону № 1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

На думку відповідача, оскільки побачення відбувається у вихідні дні, державний виконавець в такому випадку перевіряє виконання рішення шляхом перевірки вхідної кореспонденції відділу. Факт виконання або не виконання рішення перевіряється за документами наданими виконавцю.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до вимог пунктів 8, 9 Інструкції № 512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

Аналогічні положення викладені в частині 2 статті 64-1 Закону № 1404.

Отже, державний виконавець перевіряє виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, тобто державний виконавець повинен бути присутнім при переданні дитини боржником стягувачу для побачення.

Суд не приймає доводи відповідача про те, що побачення призначені у вихідні дні, оскільки в матеріалах справи наявні акти державного виконавця від 24.07.2021 року, від 21.08.2021 року та від 22.08.2021 року, які були складені державним виконавцем у вихідні дні.

Тобто державний виконавець перевіряв виконання рішення суду у час та місці побачення стягувача з дитиною.

Крім того, суд звертає увагу на те, що пунктом 6 Інструкції з примусового виконання рішень визначено, що акт це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.

У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт.

У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.

У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються).

Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

З аналізу вищезазначених положень вбачається, що акт повинен містити інформацію щодо суті і характеру проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, проте, вказаний акт не містить інформації стосовно того які виконавчі дії проводились.

Крім того, суд зазначає, що вказаний акт складений лише на підставі заяви стягувача - ОСОБА_2 та не містить інших доказів, які б свідчили про не виконання ОСОБА_1

Як вже зазначалось судом, відповідно до положень статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. Слід зазначити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу від 11 серпня 2021 року ВП №66041131 за невиконання рішення суду прийнята без урахування усіх обставин, є необґрунтованою, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача визнати неправомірними дії Лиманського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн. та стягнення виконавчого збору в розмірі 12000 грн. по виконавчому провадженні № 66041131 від 08.07.2021 року, суд зазначає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки, самі по собі дії, результатом яких стало прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення не порушують прав позивача, а скасування спірного рішення є достатнім та належним способом захисту порушеного права позивача.

Стосовно вимоги позивача визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 11.08.2021 року, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частинами 2, 3 статті 27 Закону № 1404 визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Суд наголошує, що за змістом виконавчого листа № 236/3730/20 виданого 12.05.2021 року Краснолиманським міським судом Донецької області та резолютивної частини судового рішення, на підставі якого було видано виконавчий документ, не містить вартості оцінки зобов`язання боржника, тому вимог має немайновий характер та носить зобов`язальний характер.

Виходячи зі змісту виконавчого листа, боржнику не було присуджено певної суми коштів, а також не визначено спосіб виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на майно, або примусової передачі майна боржнику, то і відсутні правові підстави для визначення суми виконавчого збору у розмірі 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню.

Оскільки виконавчий документ, на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження має зобов`язальний характер, тому виконавчий збір має обраховуватись саме за виконання рішення суду немайнового характеру.

Крім того, суд зазначає, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору зумовлюється фактом початку примусового виконання та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання рішення. Винесення постанови про стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження.

У частині 9 статті 27 Закону № 1404- VIII наголошено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець зазначає, що на час відкриття виконавчого провадження в нього була відсутня інформація про добровільне виконання рішення суду.

З огляду на вказані обставини, суд приходить висновку, що відповідач мав правові підстави для прийняття постанови про стягнення виконавчого зборку.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 6000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що постанова про стягнення виконавчого зборку від 11.08.2021 року в розмірі 12000 грн. є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Лиманського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Лиманський міський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.08.2021 року про накладення штрафу у розмірі 1700 грн.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частино 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лиманського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання неправомірними дії Лиманського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн. та стягнення виконавчого збору в розмірі 12000 грн. по виконавчому провадженні № 66041131 від 08.07.2021 року, зобов`язання Лиманський міський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) скасувати постанову від 11.08.2021 року про накладення штрафу у розмірі 1700 грн., зобов`язання Лиманський міський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) скасувати постанову від 11.08.2021 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 12000 грн. - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Лиманський міський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.08.2021 року про накладення штрафу у розмірі 1700 грн.

В частині позовних вимог про визнання неправомірними дії Лиманського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн. та стягнення виконавчого збору в розмірі 12000 грн. по виконавчому провадженні № 66041131 від 08.07.2021 року, зобов`язання Лиманський міський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) скасувати постанову від 11.08.2021 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 12000 грн. відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Лиманський міський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, місцезнаходження: вул. Пушкіна, буд. 12-б, м. Лиман, Донецька область, 84401) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Повний текст рішення складено та підписано 22 листопада 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська