Справа № 520/16922/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 листопада 2021 року № 520/16922/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (вул. О. Гончара, буд. 55а,м. Київ,), третя особа - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (м. Харків, вул. Шевченка, 8, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо неприйняття рішення на підставі отриманих від ГУ ДСНС у Харківській області документів щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням II групи інвалідності;

зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій розглянути з прийняттям рішення, отримані 16.04.2021р. від ГУ ДСНС у Харківській області документи щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням II групи інвалідності та надіслати його разом з передбаченими законом документами до ГУ ДСНС у Харківській області для видання наказу про виплату такої допомоги, відповідно до ч.2 ст.118 Кодексу цивільного захисту України та п.6 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 908.

В обґрунтування позову позивач посилався на протиправну бездіяльність посадових осіб Державної Служби України з надзвичайних ситуацій щодо неприйняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до абзацу 2 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту».

В обґрунтування позовної заяви позивач посилався на положення абзацу 2 пункту 6 Порядку №908 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, якими визначено, що служба приймає на підставі поданих документів рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право її отримання. Проте, відповідачем жодного рішення не приймалось, а сам по собі факт визнання права на отримання одноразової грошової допомоги не призведе до відновлення порушених прав позивача.

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому вказав, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" для ДСНС передбачено видатки, що забезпечують позивачу виплату одноразової грошової допомоги, але помісячним планом асигнувань на 2021 рік кошти розподілені рівномірно до кінця року, починаючи з квітня місяця, а тому, прийняття рішення щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги буде здійснено до кінця 2021 року у порядку черговості розгляду справ за наявності відповідних асигнувань на зазначені цілі. На виконання вимог Порядку для розгляду та прийняття рішення наказом ДСНС від 17.07.2014 № 394 "Про утворення комісії з проведення одноразової грошової допомоги" (зі змінами) утворено Комісію з призначення грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту ДСНС. Комісія ДСНС відповідно до вимог Порядку розглядає подані матеріали справи, за результатами приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. Протокол Комісії ДСНС буде підставою для вжиття заходів щодо виділення Управлінню ДСНС України у Харківській області додаткових коштів за КПКВ 1006280 "Забезпечення діяльності цивільного захисту" на соціальний захист (КЕКВ 2700) в частині виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Бюджетного кодексу України, Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоїн до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228. На цей час, через відсутність відповідних бюджетних асигнувань документи позивача не виносилися на розгляд Комісії ДСНС, оскільки прийняття відповідного рішення є взяттям бюджетного зобов`язання без відповідних асигнувань, а з дня прийняття ДСНС рішення про таку виплату протягом двох місяців Головним управлінням ДСНС України у Харківській області має бути виплачено суму одноразової грошової допомоги.

Таким чином, видатки, передбачені Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік", які забезпечують позивачу виплату одноразової грошової допомоги, передбачені помісячним планом асигнувань на 2021 рік та розподілені рівномірно до кінця поточного року, прийняття рішення щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги буде здійснено до кінця 2021 року у порядку черговості розгляду справ.

Третьою особою надано до суду письмові пояснення, в яких остання зазначила, що позивач звернувся до Головного управління із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що мали місце в період проходження служби цивільного захисту; управлінням направлено всі необхідні документи до ДСНС України для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги. На теперішній час витягу з протоколу засідання комісії про призначення виплати з ДСНС не надходило. Вирішення питання позивача розглядається та здійснюється у порядку черговості. Відмови у вирішені питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення інвалідності від ДСНС України не надходило.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач проходив службу в підрозділах МВС України, МНС України та ДСНС України на різних посадах.

Наказом ГУ ДСНС України у Харківській області №386 о/с від 17.12.2020 позивач звільнений зі служби в ДСНС України, за п. 176 п.п 3 (за станом здоров`я) Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу

15.03.2021 рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії позивачу встановлено 2 (другу) групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною комісією серія АВ №1067066.

У зв`язку із чим, 07.04.2021 позивач звернувся до ГУ ДСНС України у Харківській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із установлення інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що мали місце в період проходження служби цивільного захисту. До вказаної заяви додано всі документи передбачені пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України №908 від 11.07.2007 року "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту".

16.04. 2021 року ГУ ДСНС України у Харківській області листом №64010-1621/95215 направило всі необхідні документи до ДСНС України для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги.

Листом №03-14154/204 від 17.08.2021 Державна служба України з надзвичайних ситуацій повідомила позивачу, що матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги на розгляд комісії про призначення одноразової грошової допомога не виносилися у зв`язку з обмеженими фінансовими можливостями.

Вбачаючи в зазначеному протиправну бездіяльність з боку Державної служби України з надзвичайних ситуацій, позивач звернувся до суду.

По суті заявлених вимог суд зазначає, що частинами першою та другою статті 101 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України

У разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства (ч. 2 статті 118 Кодексу цивільного захисту України ).

На виконання вимог ст. 118 Кодексу цивільного захисту України, Кабінет Міністрів України постановою від 11.07.2007 № 908 затвердив Порядок № 908.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №908 затверджений Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Порядок №908).

Згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку №908 особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, грошова допомога інвалідам II групи виплачується у розмірі 42-місячного грошового забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи та відзиву, відповідачем не заперечується право позивача на виплату вказаної допомоги або її розміру.

Пунктом 5 Порядку №908 встановлено, що для виплати одноразової грошової допомоги у разі травми або поранення, захворювання чи інвалідності особи, зазначені у пункті 2 цього Порядку, подають до підрозділу або його правонаступника такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або ступінь втрати працездатності разом з рішенням відповідної військово-медичної установи про визнання травми або поранення, захворювання; постанову центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про придатність до служби і причинно-наслідковий зв`язок травми або поранення, захворювання з виконанням службових обов`язків або проходженням служби; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; довідку про те, що їм не провадилися інші передбачені законами виплати у разі травми або поранення, захворювання чи настання інвалідності; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

За приписами пункту 6 Порядку №908 підрозділ подає ДСНС висновок щодо можливості виплати грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 4 і 5 цього Порядку, а також довідку про грошове забезпечення та копію документа, що свідчить про обставини загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, чи нещасного випадку, який трапився з особою рядового або начальницького складу. Служба приймає на підставі поданих документів рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право на її отримання.

Проаналізувавши викладені норми Порядку № 908, суд дійшов висновку, що у разі наявності в особи права на отримання одноразової грошової допомоги та отримання висновку щодо можливості такої виплати, Державна служба України з надзвичайних ситуацій має обов`язок прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Положеннями абзацу 2, 3 пункту 6 Порядку №908 передбачено, що служба приймає на підставі поданих документів рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом з зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога виплачується не пізніше ніж протягом двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі, шляхом її перерахування на рахунок в установі банку, відкритий отримувачем допомоги.

Разом з тим, відповідач у своєму листі №03-14154/204 від 17.08.2021 проінформував позивача, що матеріали про призначення йому одноразової грошової допомоги на розгляд комісії про призначення одноразової грошової допомога не виносилися у зв`язку з обмеженими фінансовими можливостями.

Відповідно до положень статті 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішеннях Європейського суду з прав людини "Кечко проти України" (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та "Ромашов проти України" (заява № 67534/01, пункт 43) вказано про те, що реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.

У рішеннях ЄСПЛ у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява № 70297/01) та у справі "Бакалов проти України" (заява № 14201/02) також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

В Рішенні від 27.11.2008 у справі № 1-37/2008 Конституційний Суд України вказав, що Закон про Державний бюджет України як правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобов`язання держави перед громадянами і територіальними громадами. Саме у виконанні цих зобов`язань утверджується сутність держави як соціальної і правової.

Визначенням статей 1, 3 Конституції України та принципів бюджетної системи (стаття 7 Кодексу) держава не може довільно відмовлятися від взятих на себе фінансових зобов`язань, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами, а повинна діяти ефективно і відповідально в межах чинного бюджетного законодавства (абзаци другий, третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення 27.11.2008 у справі № 1-37/2008).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Законодавство, що визначає фінансові зобов`язання держави, має первинний характер, а бюджетне законодавство - похідний від нього характер. Отже, відсутність належного фінансування, на що посилається суб`єкт владних повноважень, не може бути підставою для невжиття ним належних заходів для виконання вимог законодавства та відповідно невиконання покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків та свідчить про бездіяльність.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.12.2019 року у справі № 1740/1838/18.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що нерозгляд наданих документів протягом тривалого часу фактично є бездіяльністю відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладенне суд дійшов висновку, про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Державної служби України з надзвичайних ситуацій, яка полягає у неприйняті рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу, відповідно до абзацу 2 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту».

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до абзацу 2 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту", суд зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, повноваження щодо прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги по інвалідності, регламентовано ч. 2 статті 118 КЦЗ України.

За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про можливість у суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням позиції суду.

Враховуючи викладене, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав є саме зобов`язання Державної служби України з надзвичайних ситуацій розглянути заяву позивача від від 28 січня 2021 року про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням другої групи інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту", та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 24.01.2020 у справі №316/979/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо вимоги стосовно надіслання рішення разом з передбаченими законом документами до ГУ ДСНС у Харківській області для видання наказу про виплату такої допомоги, відповідно до ч.2 ст.118 Кодексу цивільного захисту України та п.6 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 908, то суд вважає її такою , що не підлгяає задовоелнню, оскільки заявлена на майбутнє.

Відповідно до частини 1,2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій, яка полягає у неприйняті рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з установоленням ІІ групи інвалідності.

Зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.04.2021 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням другої групи інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту", та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.