Справа № 580/6517/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 листопада 2021 року справа № 580/6517/21

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнати протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2021р. До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача - Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 грошової допомоги у розмірі 5-міячного грошового забезпечення згідно абз.1 п.10 «Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 у редакції станом на час звільнення Позивача.

- зобов`язати Головне управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 грошову допомогу у розмірі 5-місячного грошового забезпечення згідно абз.1 п.10 «Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 у редакції станом на час звільнення Позивача.

Ухвалою суду від 06.09.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Так, після відкриття провадження у справі, судом було встановлено невідповідність позовної заяви вимогам стеттям 160, 161 КАС України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, предметом даного спору є нарахування та виплата позивачу грошової допомоги у розмірі 5-місячного грошового забезпечення, невиплаченої йому при звільненні з органів внутрішніх справ у 1996 році.

Позивач у позові зазначив, що строк звернення до суду не пропустив, оскільки під час вирішення публічно-правових спорів про стягнення на користь осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, заробітної плати (грошового забезпечення тощо) у разі порушення законодавства про оплату праці слід застосовувати положення частини другої статті 233 КЗпП України, а не КАС України.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення в суд та можливості подальшого розгляду справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

Отже, у даній категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Оскільки спірні відносини (розрахунок при звільненні) пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.

Суд врахував, що позивача звільнено з ОВС - 27.05.1996р., згідно наказу відповідача від 24.05.1996р. №112, а позов поданий до суду - 30.08.2021р.

Отже, позов подано з пропуском встановленого ч.5 ст.122 КАС України місячного строку звернення, більш як на 25 років.

Крім того, жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення в суд з цим позовом позивач не надав.

Суд також враховує висновки Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 відповідно до яких для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Оцінюючи твердження позивача, що грошова допомога при звільненні з військової служби є складовою заробітної плати (грошового забезпечення) військовослужбовця, а вимоги щодо її стягнення не обмежуються будь-яким строком, суд врахував наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30.01.2019р. у справі №910/4518/16, які обов`язкові для врахування судами нижчих інстанцій відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

У пунктах 30-33 цієї постанови Велика Палата Верховного Суду вказала, що структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України Про оплату праці, за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. На підставі статті 2 Закону України Про оплату праці структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі Інструкція №114/8713).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції №114/8713. Згідно з пунктом 3.8 Розділу 3 цієї Інструкції до них відносяться суми вихідної допомоги.

Проаналізувавши наведені норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що вихідна допомога при звільненні з військової служби за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України Про оплату праці.

Тому твердження позивача, що вимоги з приводу виплати йому грошової допомоги при звільненнні не обмежуються будь-яким строком, суд вважає необґрунтованими.

Суд наголошує, що КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеєр проти Бельгії).

Такому встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Як зазначалось вище, позивачем не надано до суду жодних доказів поважності причин пропуску звернення із даним позовом до суду.

Суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 ст.123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Оскільки викладені у позові обставини щодо не пропуску позивачем строку звернення, визнані судом необгрунтованими, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.161 КАС України, а тому вона на підставі ч.13 ст.171 КАС України підлягає залишенню без руху.

Суд зазначає, що вказані недоліки позивач може усунути у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали, шляхом подання до суду:

- доказів поважності причин пропуску місячного строку звернення до суду.

Керуючись статтями 160, 161, частиною 13 статті 171, статтею 241-243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнати протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до Черкаського окружного адміністративного суду:

- доказів поважності причин пропуску місячного строку звернення до суду.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовну заяву буде залишено без розгляду.

Копію ухвали надати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО