Справа № 360/2294/21
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2294/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

судді: Кисельової Є.О.,

при секретарі: Суховій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним наказу та припису,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (далі - Держгеокадастр, відповідач), в якому позивач просив суд:

-визнати протиправними дії Головного управляння Держгеокадастру у Луганській області щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки під час використання земельної ділянки комунальної форми власності сільськогосподарського призначення площею 10.0326 га., кадастровий номер :06:008:0057, яка розташована за межами населених пунктів на території Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 17.11.2020 №538-ДК/417/АП/09/01/-20.

-визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ Держгеокадастру в Луганській області Трет`як Юлії від 13.11.2020 №538-ДК "Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів";

-визнати протиправним та скасувати припис від 01.12.2020 № 538- ДК/0225Пр/03/01/-20, складений на підставі акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 17.11.2020 №538 - ДК/417/АП/09/01/-20.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем порушено процедуру призначення та проведення планової перевірки, у зв`язку з чим дії щодо проведення перевірки дотримання позивачем вимог земельного законодавства є протиправними, а наказ про призначення перевірки та припис щодо усунення виялених в ході перевірки порушень є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідачем до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярії) суду за подано відзив на позовну заяву, в якому просили у задоволенні позову відмовити з підстав правомірності проведення планової перевірки та прийняття відповідачем оскаржуваних рішень (спр. 142-153).

Представники сторін про розгляд справи повідомлялись належним чином (арк. спр. 212-213).

Ухвалою суду від 14.05.2021позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 40-41).

Ухвалою суду від 08.06.2021 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви (арк. спр. 53-54).

Ухвалою суду від 07.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі (арк. спр. 62-63).

Ухвалою суду від 13.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження (арк. спр. 180).

Ухвалою суду від 11.10.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 191).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив наступне.

22.09.2020 між Новопсковською селищною радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 22.09.2020, відповідно до якого позивачем прийнято у строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер :06:008:0057, площею 10,0326 га, що розташована в районі вулиця Степна с.Заайдарівка, призначена для сінокосіння і випасання худоби (арк. спр. 19-20).

17.11.2020 на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 13.11.2020 №538-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів», державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Луганської області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороню земель у Білокуракинському, Новопсковському, Старобільському районах Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Луганській області Віталієм Тіліверком, Гончаровим Юрієм проведена планова перевірка дотримання вимог земельного законодавства використання земельної ділянки державної власності площею 10, 0326 га кадастровий номер :06:008:0057, розташованої за межами населених пунктів на території Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства 17.11.2020 № 538-ДК/417/АП/09/01/-20 об`єктом перевірки є земельна сільськогосподарського призначення, площею 10, 0326 га кадастровий номер :06:008:0057, розташованої за межами населених пунктів на території Заайдарівської сільської ради Новопсковського районуЛуганської області, цільове признання код КВЦПЗ 01.08.-для сінокосіння та випасання худоби, вид угідь-сіножаті.

За результатами перевірки виявлено, що покрив вищевказаної земельної ділянки кадастровий номер :06:008:0057, містить ознаки аграрної обробки із знищенням дернини (що є невід`ємною частиною сіножатих), за допомогою дискування, виявленні паростки озимової пшениці, тобто, земельна ділянка використовується для вирощування сільськогосподарських культур (арк. спр. 11-13).

За фактом виявленого порушення винесено припис від 01.12.2020 № 538-ДК/0225Пр/0/01/-20 про усунення порушення вимог земельного законодавства та повернення земельної ділянки у попередній стан, протокол про адміністративне правопорушення від 01.12.2020 № 538- ДК/0184По/07/01/-20, а за результатами здійснення перевірки та розгляду матеріалів справи - винесено постанову від 01.12.2020 № 538- ДК/0184По/08/01/-20 про накладення адміністративного стягнення (арк. спр. 14-18).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання, зокрема, підприємствами земельного законодавства України.

За змістом статті 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Статтею 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» органом, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів є центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, передбачено, що Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

За змістом підпункту 25-1 пункту 4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Приписами підпункту 2 пункту 6 Положення визначено, що Держгеокадастр для виконання покладених на нього завдань має право одержувати безоплатно від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333 (далі по тексту - Положення №333), та, зокрема, Положенням про Головне управління Держгеокадастру в Луганській області області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року №308.

Відповідно до Положення №333, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Пунктом 6 Положення №333 визначено, що посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право, зокрема: складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель.

Системний аналіз вказаних положень земельного законодавства дає підстави дійти висновку про те, що ГУ Держгеокадастру у Луганській області наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. При цьому, об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі також встановлені статтею 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Відповідно до статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема:

давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності, вчиняти інші дії в межах наданих йому законом повноважень. Приписи про усунення виявлених порушень мають надаватися лише тим особам, які безпосередньо вчинили порушення вимог земельного законодавства.

Таким чином, доводи позивача про порушення відповідачем встановленого Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» порядку проведення перевірки, зокрема стосовно не повідомлення позивача про перевірку та відсутність останнього при обстеженні земельної ділянки, суд вважає необґрунтованими, оскільки норми вказаного Закону стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок земельних ділянок Держгеокадастром та його територіальними органами.

У свою чергу, у цьому випадку, об`єктом перевірки є земельна ділянка, а не господарська діяльність позивача, тому на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №140/1612/19.

Суд також зауважує, що Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» не передбачено залучення до перевірки та повідомлення про проведення такого заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог земельного законодавства особи, яка використовує земельну ділянку.

Також, суд зазначає, що згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В силу приписів статей 116, 123, 124 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний інспектор у сфері охорони земель має право давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

Як зазначалося судом раніше, за фактом виявленого порушення в ході перевірки відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення від 01.12.2020 № 538- ДК/0184По/07/01/-20, винесено постанову від 01.12.2020 № 538- ДК/0184По/08/01/-20 про накладення адміністративного стягнення та припис від 01.12.2020 № 538-ДК/0225Пр/0/01/-20 про усунення порушення вимог земельного законодавства та повернення земельної ділянки у попередній стан (арк. спр. 14-18).

Позивачем в судовому порядку оскаржено постанову від 01.12.2020 № 538- ДК/0184По/08/01/-20 про накладення адміністративного стягнення. Рішенням Новопсковського районного суду Донецької області від 04.02.2021 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 рішення Новопсковського районного суду Донецької області від 04.02.2021 залишшено без змін (арк. спр. 30-32).

Так, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства та обстеження земельної ділянки від 17.11.2020 державними інспекторами встановлено факт порушення вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 10,0326 га, а саме використання позивачем земельної ділянки не за цільовим призначенням.

До вищезазначених актів додана таблиця фотофіксації земельної ділянки, розташованої на території Заайдарівської сільськоїради Новопсковського району Луганськоїобласті, з якоївбачається відсутність дернини та трав`янистої рослинності (що є невід`ємною частиною складу сіножатей), натомість наявні паростки озимої пшениці.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення позивачем, відповідно до яких приблизно на початку жовтня 2020 року ним на всій площі земельної ділянки були проведені аграрні роботи, а саме було здійснено дискування землі та посіяно озиму пшеницю. Пшениця була посіяна з метою покращення родючості ґрунту та подальшого посіву люцерни для годування худоби. Більше жодних аграрних робіт не виконував. Пшеницю посіяв також з метою годування худоби.

Вказаний факт позивачем в ході розгляду справи Новопсковського районного суду Донецької області не спростований.

При цьому, позивачем у позові до Держгеокадастр про визнання протиправними дій, визнання протиправним наказу та припису зазначено, що в ході розгляду про адміністратвине правопорушення, помилково надав пояснення, що вказана вище земельна ділянка засіяна озимою пшеницею.

Проте, до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів в підтвердження того, що земельна ділянка кадастровий номер :06:008:0057, не містить ознаки аграрної обробки із знищенням дернини (що є невід`ємною частиною сіножатих) та не використовується для вирощування сільськогосподарських культур.

Доводи позивача стосовно того, що під час перевірки у листопаді 2020 року на земельній ділянці кадастровий номер :06:008:0057 був наявний сніговий покрив, віповідачем не було точно встановлено координат поля та земельної ділянки, не враховано, що зазначена земельна ділянка складається з двох частин, в середині якої розташована земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:1164, яка також орендується позивачем та була засіяна озимою пшеницею, судом визнаються незмістовними, оскільки до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів в підтвердження факту засіяння озимою пшеницею саме земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:1164 та відсутності ознак засіяння озимою пшеницею земельної ділянки кадастровий номер :06:008:0057.

Надана позивачем до матеріалів справи інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:1164 надана в оренду ОСОБА_1 за цільовим призначенням - для огородництва, та земельна ділянка кадастровим номером :06:008:0057 надана в оренду ОСОБА_1 за цільовим призначенням - для сінокосіння і випасання худоби підтверджує лише факт надання вказаних земельних ділянок в оренду позивачу із зазначенням цільового призначення використання. При цьому, дані документи не спростовують факту виявленого порушення відповідачем в ході перевірки.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, враховуючи, що Новопсковським районним судом Донецької області у рішенні від 04.02.2021 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021, надано оцінку обставинам, встановленим в ході перевірки 17.11.2020 дотримання позивачем вимог земельного законодавства, відтак обставини, встановлені у вказаному рішенні суду, що набрало законної сили, відповідно до положень статті 78 КАС України не доказуються при розгляді цієї адміністративної справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам позивача, оскільки вони не спростовують обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Питання щодо розподілу судови витрат сдом не вирішуються, оскільки рішення прийнято не на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки рішення прийнято не на користь позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним наказу та припису відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2021 року.

Суддя Є.О. Кисельова