Справа № 540/2782/21
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2782/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Маланчук Л.С.,

за участю представників

позивача - Фоменко О.В.,

відповідача - Хамідової Е.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді,

встановив:

I. Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 ( далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовною заявою до Херсонської обласної прокуратури ( далі - відповідач), в якій просить стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 р. у справі № 540/1462/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 14.11.2020 р. по 03.06.2021 р. в розмірі 212 328,08 грн.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги позивачка обґрунтовує тим, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 у справі № 540/1462/20 наказом керівника Херсонської обласної прокуратури від 04.06.2021 № 516к з 06.05.2020 її було поновлено на посаді начальника відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Херсонської області. Оскільки вказаним рішенням суду поновлення позивачки на посаду допущено до негайного виконання, а відповідач фактично поновив її на посаді 04.06.2021, тому період з 14.11.2020 по 03.06.2021 є затримкою виконання судового рішення та відповідно до ст. 236 КЗпП України та пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 р. № 100 відповідач повинен сплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у сумі 212 328,08 грн.

В судовому засіданні представниця позивачки підтримала вказані позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

04.08.2021 року відповідачем подано до суду відзив на позов, яким заперечує проти його задоволення, вказуючи на те, що наказом від 09.06.2021 № 530к ОСОБА_1 звільнено з посади та з органів прокуратури у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням. Оскільки, на цей час судом касаційної інстанції остаточного рішення за позовом ОСОБА_1 про її звільнення за результатами неуспішного проходження атестації не прийнято, підстави для задоволення її позову про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відсутні.

В судовому засіданні представниця відповідача підтримала вказані заперечення та просила відмовити у задоволені позову.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 14.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Ухвалою суду від 09.08.2021 року задоволено клопотання відповідача щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження, ухвалено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, призначено підготовче засідання на 23.09.2021 р.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді, підготовчі засідання, призначені на 23.09.2021 та 12.10.2021 р. не відбулись, подальший розгляд справи призначено на 22.10.2021 р.

Ухвалою суду від 22.10.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.11.2021.

В судовому засіданні 04.11.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

30.04.2020 наказом прокурора Херсонської області №183к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Херсонської області та з органів прокуратури Херсонської області на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 05.05.2020.

13.11.2020 рішенням Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 540/1462/20, яке набрало законної сили 21.05.2021 року згідно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду, зокрема,

- визнано противоправним та скасовано наказ прокурора Херсонської області від 30.04.2020 № 183к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратурі Херсонської області та з органів прокуратури Херсонської області на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 05.05.2020.

- поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в Херсонській обласній прокуратурі з 06.05.2020.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в Херсонській обласній прокуратурі з 06.05.2020.

04.06.2021 на виконання вказаного рішення суду наказом керівника Херсонської обласної прокуратури № 516 к поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Херсонської області з 06.05.2020.

Вважаючи свої права порушеними внаслідок затримки відповідачем виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.1 1.2020 у справі № 540/1462/20 в частині поновлення на посаді, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 2-3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про, зокрема, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до частини 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частина 7 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачає, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Стаття 236 КЗпП України передбачає, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 100).

Відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Абзацом першим пункту 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

VI. Оцінка суду

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості, судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Аналіз викладених положень статей 235, 236 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що роботодавець зобов`язаний добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі негайно - відразу після проголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися та чи вчинялися працівником, якого було звільнено, дії для поновлення.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Вказана позиція висловлена Верховнимо Судом, зазначена у постанові від 19 грудня 2019 року у справі №2а-7683/12/1370.

Невиконання цього обов`язку тягне наслідки, передбачені статтею 236 КЗпП України, за змістом якої роботодавець, який не виконав рішення суду про поновлення на роботі, зобов`язаний сплатити такому працівникові його середній заробіток за весь час затримки.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

При цьому, у пункті 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України, суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно обчислювати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 19.12.2019 у справі №2а-7683/12/1370 та від 30.01.2019 у справі 808/1271/18.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 у справі № 540/1462/20 керівником Херсонської обласної прокуратури видано наказ № 516к від 04.06.2021 р. про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Херсонської області, що свідчить про затримку виконання вказаного судового рішення, яке у цій частині підлягало негайному виконанню, а тому відповідно до ст. 236 КЗпП України позивачка має право на виплату їй середнього заробітку за весь час затримки виконання судового рішення.

Визначаючись з періодом затримки виконання судового рішення, суд вказує, що в межах даних спірних правовідносин період затримки виконання судового рішення становить з 14.11.2020 року, тобто з наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі, до 03.06.2021, тобто дати, після якої позивачку було поновлено на посаді.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).

Враховуючи, що звільнення позивачки відбулося з 05.05.2020 року, то її середня заробітна плата повинна обчислюватися з виплат отриманих нею за попередні два місяці роботи, а саме за березень - квітень 2020 року.

Так, відповідно до довідки Херсонської обласної прокуратури від 23.07.2021 р. № 21-180вих-21 заробітна плата ОСОБА_1 за два останні місяці роботи, що передували звільненню, становить 60443,83 грн. (березень 2020 року - 27897,15 грн., квітень 2020 року - 32546,68 грн.). Середньоденна заробітна плата складає 1549,84 грн. (60443,83 грн./39 р. д.). (а.с. 56).

За період з 14.11.2020 року по 03.06.2021 року (останній день перед поновленням на посаді) середньоденний заробіток за час вимушеного прогулу розраховувався наступним чином 1 549,84 грн. (середньоденний заробіток) х 137 робочих дня (кількість робочих днів розраховано відповідно до листів Міністерства соціальної політики про розрахунки норм тривалості робочого часу на відповідні роки) = 212 328,08 грн.

Таким чином, суд вважає, що за період затримки виконання судового рішення з 14.11.2020 року по 03.06.2021 року сума середнього заробітку, що підлягає виплаті позивачці складає 212 328,08 грн. без урахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

VII. Висновок суду

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2.статті 73 КАС України).

Приписами частини 2 статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України, а позов таким, що підлягає задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання вказаного позову позивачкою сплачено судовий збір в загальній сумі 2 123,29 грн., що підтверджується наявними у справі платіжними документами.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 01.01.2021, становить 2 270,00грн.

Враховуючи, що позивачкою заявлено позовну вимогу майнового характеру в сумі 212 328,08 грн., відповідно сума судового збору складає 2 123,28 грн. ( 1 % від 212 328,08 грн.

Таким чином, судовий збір в сумі 2 123,28 гривень підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Херсонської обласної прокуратура ( 73000, м. Херсон, вул. Михайлівська, 33, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді - задовольнити.

Стягнути з Херсонської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 р. у справі № 540/1462/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 14.11.2020 р. по 03.06.2021 р. в розмірі 212 328,08 грн. ( двісті дванадцять тисяч триста двадцять вісім грн. 08 коп.) з відрахуванням обов`язкових платежів, що підлягають утриманню з нарахованої суми.

Стягнути з Херсонської обласної прокуратури за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2 123,28 грн. ( дві тисячі сто двадцять три гривні 28 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 листопада 2021 р.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 106030000