Справа № 175/2850/21
Суддя: Васюченко О. Г.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/2850/21
провадження №2-а/175/39/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у смт. Слобожанське адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія РАП №295496855 від 12 травня 2021 року до повідомлення серія ІД №00348235,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 липня 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія РАП №295496855 від 12 травня 2021 року до повідомлення серія ІД №00348235 та покладення та відповідача судових витрат. Позивач в своєму позові посилається на те, що 12 травня 2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №295496855, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає, що вказана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та підлягає скасуванню в зв`язку з тим, що постанову складено з порушенням норм КУпАП. Він нічого не порушував, у Постанові не зазначено суті адміністративного правопорушення, факт вчинення адміністративного правопорушення не підтверджено належними доказами, не зазначено ідентифікаційні ознаки технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, порушено строки розгляду справи та строки направлення постанови правопорушнику. Вважає дії, вчинені вказаним інспектором протиправними і незаконними, оскаржувана постанова є протиправною, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства, тому просив скасувати вище вказану постанову, задовольнивши позов в повному обсязі.

Представник відповідача Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Враховуючи неподання відзиву без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами,що не суперечить вимогам ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов не обґрунтованим і не підлягаючим задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що 12 травня 2021 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бородіною Еліною Віталіївною за адресою: місто Дніпро проспект Дмитра Яворницького,57, складено Постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП №295496885 до повідомлення серія ІД №0034825 за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП, а саме:

«2 квітня 2021 року о 13 год. 44 хв. транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_1 здійснено в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро площа Героїв Майдану, 1, чим порушено вимоги пункту 334 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 Зупинку заборонено, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2».

Після встановлення відповідальної особи, 12 травня 2021 року у відповідності до вимог ст. 2791 та 142 КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, інспектором з паркування було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія Постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП №295496885 до повідомлення серія ІД №0034825 згідно з ч. 5 ст. 2791, ст.ст. 283, 284 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказана постанова надіслана відповідальній особі рекомендованим листом у відповідності до ч.7 ст. 2791, КУпАП.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приміткою до вказаної статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 КУпАП, адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 КУпАП у разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Частиною 2 статті 277 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), зафіксовані в режимі фотозйомки, розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

Статтею 2791 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 142 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху» було затверджено Правила дорожнього руху.

П. 3.34 п. 3 розділ 33 ПДР визначає, в зоні дії знаку 3.34 забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не поширюється дія знаку:

на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами;

за наявності під ним таблички - на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю».

Зона дії знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Судом з`ясовано 12 травня 2021 року головним провідним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 122 КУпАП, а саме: зупинка транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_1 в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», за адресою м. Дніпро, площа Героїв Майдану,1, чим порушено вимоги п. 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху.

У відповідності до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: дату порушення 02 квітня 2021 року; місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, площа Героїв Майдану, 1; географічні координати 48.464441, 35.055499, які підтверджують знаходження транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_1 у місці де заборонено зупинку, а саме за адресою м. Дніпро, площа Героїв Майдану, 1. На фотознімках відображено дату: 02.04.2021р., та час вчинення порушення: о 13:44 годині.

Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних" можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 142 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором з паркування у повній відповідності до вимог ст. 2791 КУпАП було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД № 00348235 на лобовому склі транспортного засобу позивача.

Після встановлення відповідальної особи у відповідності до вимог ст. 2791 та 142 КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, інспектором з паркування було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 295496885 від 12.05.2021 року згідно з ч. 5 ст. 2791, ст.ст. 283, 284 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказана постанова надіслана відповідальній особі рекомендованим листом у відповідності до ч.7 ст. 2791 КУпАП.

Суд не бере до уваги доводи позивача на підтвердження своїх позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 77 КАС України визначено: - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-2794 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, встановлено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкт владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-2794 цього Кодексу.

У примітці до ст. 142 КУпАП зазначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Фотознімки транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_1 , які були зроблені інспектором з паркування, повністю відповідають вимогам примітки до ст. 142 КУпАП. Зокрема, вказано географічні координати 48.464441, 35.045499, які підтверджують знаходження транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_1 у місці де заборонено зупинку за адресою м. Дніпро, площа Героїв Майдану,1. На фотознімках відображено дату: 02.04.2021р., та час вчинення порушення: о 13:44 годині.

Зазначена фотофіксація, у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, розміщена на вебсайті https://ipkp.dniprorada.gov.ua, та є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

З фото чітко видно, що автомобіль позивача припаркований біля знаку 3.34 «Зупинку заборонено»

Окрім того, позивач не заперечує, що його був припаркований в районі будинку 1 по площі Героїв Майдану у м. Дніпро, біля знаку 3.34 ПДР.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.2.1 Правил дорожнього руху України, дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювапьній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Оскільки дія заборонного знаку поширюється на всю дорогу (той бік дороги, де встановлено знак), елементом якої є тротуар, саме зовнішній край якого обмежує дорогу по ширині, дії позивача, які полягали у тому, що він залишив автомобіль на тротуарі в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 19.12.2019 року у справі № 686/13619/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з дослідження наданих письмових доказів, а саме схеми організації дорожнього руху, з матеріалів фотофіксації чітко видно, що транспортний засіб позивача був розташований на тротуарі саме в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Отже дійсно транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_1 був залишений в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що і є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до підпункту «в» пункту 8.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з розділом 33 ПДР України знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє стоянку транспортних засобів. Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Позивач зазначає, що в місці стоянки транспортного засобу відсутня розмітка 1.4, а отже дія знаку 3.34 обмежується.

Згідно з Правилами дорожнього руху, розмітка 1.4 позначає місця, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаком 3.34 і наноситься біля краю проїзної частини або по верху бордюру.

Правилами дорожнього руху, зокрема п. 8.2. встановлено, що дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. Крім того, Правила дорожнього руху не визначають однозначної вимоги щодо встановлення знаку 3.34 «Зупинка заборонена» з інформаційною табличкою чи відповідною розміткою.

Враховуючи викладене, посилання позивача про порушення встановлення знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не відповідає дійсності та не може бути підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Встановлення державного знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з порушенням державних стандартів, не надає водію права порушувати норми ПДР. Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.11.2018 року №404/3116/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід зазначити, що у розділі 33 ПДР зазначено, що зона дії знаків може бути зменшена, для знаків 3.34-3.37 - табличкою 7.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці їх зони дії дублюючих знаків 3.34-3.37 з табличкою 7.2.3, тобто це не є обов`язковою умовою для визначення зони дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Враховуючи вищезазначене, інспектором з паркування правильно кваліфіковано адміністративне правопорушення, а твердження представника позивача не відповідають дійсним обставинам справи, та вказуються ним виключно з метою уникнення позивачем адміністративної відповідальності.

Щодо твердження позивача про невідповідність постанови про адміністративне правопорушення ст. 283 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити відомості про: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів їа можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Частиною 3 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна, зокрема, містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Вказана постанова надіслана відповідальній особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу її місця реєстрації у відповідності до ч.7 ст. 279' КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що вона містить усі, без виключення, відомості передбаченні ст. 283 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова винесена інспектором з паркування з дотримання вимог чинного законодавства, а твердження позивача про відсутність протоколу про адміністративне правопорушення та невідповідності постанови про адміністративне правопорушення є необгрунтованими та помилковими, у зв`язку з тим що позивач намагається керуватися нормами права які не пов`язані з розглядом адміністративних правопорушень передбачених ст. 122 КУпАП.

Необхідно зазначити, що у постанові про накладення адміністративного, інспектором з паркування дійсно допущено описку, та вказано «...здійснено с ...».

Згідно з тлумаченням юридичного термінологічного словника, технічна помилка - це описка, друкарська, граматична, арифметична помилка.

Проте, зазначена описка не може суттєво вплинути на цілком законне рішення, оскільки, на факт вчинення адміністративного правопорушення помилка жодним чином не впливає та не спростовує власне зазначене правопорушення позивачем вимог п.3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху.

Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей та описок в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, уже була висловлена Верховним Судом у постановах від 28.11.2018 року у справі №537/1214/17 та від 24.12.2019 року №459/1801/17.

Враховуючи викладене, допущена інспектором з паркування у постанові про накладення адміністративного стягнення описка не може бути підставою для скасування даної постанови, подія адміністративного проступку фактично відбулась, зафіксована в належний спосіб та кваліфікована вірно.

Враховуючи вищевикладене, твердження позивача є хибними, допущена інспектором з паркування у постанові про накладення адміністративного стягнення описка не може бути підставою для скасування даної постанови.

Згідно з п. 1.10 ПДР, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Оскільки матеріали фотозйомки містять дату та час вчинення адміністративного правопорушення, з них можна встановити, що перший знімок зроблено о 13:44:33 годині, а останній - о 13:45:01 годині. Отже зафіксовано перебування транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за адресою Площа Героїів Майдану,1, у м. Дніпрі на час до 5 хвилин, що в свою чергу підтверджує зупинку транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_1 .

Підсумовуючи, при досліджені в сукупності матеріалів, можливо безперечно встановити, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу за адресою м. Дніпро, площа Героїв Майдану,1 в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Отже, твердження позивача про відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення не відповідають дійсності і приводяться з метою уникнення позивача від адміністративної відповідальності.

Частиною 3 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна, зокрема, містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У повній відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, в оскаржуваній постанові, вказано відомості що фотозйомка здійснювалась за допомогою технічного засобу LOGIK INSTRUMENT FIELDOOK К80V2.

Будь-які ідентифікаційні ознаки технічного засобу у постанові про накладення адміністративного стягнення не повинні бути зазначені, оскільки така вимога відсутня у ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Таким чином, у повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, у постанові про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 295496855 від 12.05.2021 року чітко зазначені усі необхідні дані, щодо технічного засобу, яким здійснювалась фотофіксація адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 142 КУпАП, фіксація адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, здійснюється за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах.

Крім того слід зазначити, що думка позивача про недотримання порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення не відповідає дійсності та вказується ним виключно з метою уникнення позивача від адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що 023.04.2021 було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 142 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором з паркування, у повній відповідності до вимог ст. 2791 КУпАП, було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД № 00348235 на лобовому склі транспортного засобу позивача.

Після встановлення відповідальної особи, інспектором з паркування було негайно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.05.2021 року згідно з ч.5 ст. 2791, ст.ст. 283, 284 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто, за умови дотримання двох складових, а саме виявлення (фіксації) адміністративного правопорушення та отримання відомостей про відповідальну особу негайно виноситься постанова про накладення адміністративного стягнення.

Вказана постанова надіслана відповідальній особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу її місця реєстрації у відповідності до ч.7 ст. 2791 КУпАП.

Слід зауважити, що частиною 1 статті 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Таким чином, твердження позивача про порушення строків інспектором з паркування при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, не відповідають дійсності та вказуються виключно з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Необхідно зауважити, що частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, позивачем не було надано жодних доказів, які б спростовували наявність правопорушення, в той час як ст. 77 КАС України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Більш того, ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, не можуть істотно вплинути на цілком законне рішення.

З вищевикладеного вбачається, що дії інспектора з паркування вчинені згідно з вимогами чинного законодавства, а постанова про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 295496855 від 12.05.2021 року є правомірною.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України «Межі здійснення цивільних прав»: не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішення даної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові можуть бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що дії відповідачів стосовно спірного питання відповідають вимогам діючого законодавства, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на позові, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 122, 14-2, 255, 265, 265-4, 2791- 2794, 283, 288 КУпАП, ст. 5, 15, 44, 47, 72-77, 79, 162, 241-246, 250, 251 КАС України, Порядком тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 14 листопада 2018 року № 990, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія РАП №295496855 від 12 травня 2021 року до повідомлення серія ІД №00348235- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Третій апеляційний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 286 КАС України з урахуванням положень п. 3 Розділу VI ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ КАС України.

Суддя О.Г. Васюченко