Справа № 200/12138/21
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 р. Справа№200/12138/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 02.12.2020 № 000054/05-99-09-01/ НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі також - ГУ ДПС у Донецькій області), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення від 02.12.2020 № 000054/05-99-09-01/ НОМЕР_1 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 6 800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вищевказаним рішенням до неї застосовані штрафні санкції, у зв`язку з порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481, а саме продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років. Позивач вважає таке рішення контролюючого органу протиправним, оскільки останнє прийнято із порушенням норм податкового законодавства, а саме без складання відповідного акту (довідки) за результатами перевірки. На думку позивача протокол про адміністративне правопорушення та постанова адміністративної комісії не є тими матеріалами на підставі яких контролюючий орган може застосовувати штрафні санкції та складати відповідні рішення.

Враховуючи наведене позивач звернулася до суду із цим позовом.

22 вересня 2021 року відкрито провадження у справі із визначенням порядку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі також було запропоновано відповідачам надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження.

07 жовтня 2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що оскаржуване рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. У зв`язку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, дослідивши докази, суд встановив наступне.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.11.2010, номер запису: 0027431, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місцезнаходження фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_1 , види економічної діяльності: КВЕД 47.25 - роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; КВЕД 47.11 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; КВЕД 47.26 - роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах тощо (а.с. 13).

Позивачу видана ліцензія реєстраційний № 2103307 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Адреса місця торгівлі: АДРЕСА_2 , магазин кафетерій, 40,0 кв.м. Термін дії: з 04.10.21 до 04.10.22 (а.с. 76-77).

Головним управлінням ДПС у Донецькій області були отримані копії матеріалів адміністративної справи, а саме: протокол Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області АПР18 675939 від 11.08.2020 та постанова виконавчого комітету Маріупольської міської ради №1663 від 09.09.2020. Матеріали було складено у відношенні громадянки ОСОБА_2 (а.с. 40-60).

У відповідності до матеріалів адміністративної справи встановлено, що 11.08.2020 року о 18 год. 00хв. громадянка ОСОБА_2 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 , реалізувала тютюнові вироби, а саме пачку цигарок «Camel» за ціною 60.00 грн. неповнолітній особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 09.09.2020 №1663, громадянка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. (а.с. 59).

За результатами розгляду копій адміністративного матеріалу, ГУ ДПС у Донецькій області було винесено оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій №0000/05-99-09-01/ НОМЕР_1 від 02.12.2020 (за факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років) та спрямовані на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке було повернено «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 17, 53-55).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.

Позивач оскаржує вищевказане рішення, як таке, що прийняте не у порядку, визначеному податковим законодавством.

Враховуючи відсутність доказів, які б свідчили про обізнаність позивача щодо прийнятого рішення раніше дати отримання відповіді з боку ГУ ДПС у Донецькій області (31.05.2021), суд дійшов висновку, що позивачем не порушено строки звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі - Закон № 481).

Відповідно до статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них відповідної ліцензії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

У відповідності до абз. 12 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 6800 гривень.

Отже, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що порушення суб`єктом господарювання вимог статті 15-3 цього Закону № 481, зокрема, продаж тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років, є підставою для застосування штрафних санкцій.

При цьому, виходячи зі змісту наведених положень законодавства, визначальним для вирішення питання застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій є саме факт реалізації тютюнових виробів з порушенням встановленого порядку (в заборонених місцях, забороненими особами або забороненим особам тощо).

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790.

Відповідно до п. 5 зазначеного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади є підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій.

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 02.12.2020 № 0000/05-99-09-01/ НОМЕР_1 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн. за реалізацію тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, були матеріали Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області АПР18 675939 від 11.08.2020, якими зафіксовано, що 11.08.2020 року о 18 год. 00 хв. громадянка ОСОБА_2 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 , реалізувала тютюнові вироби, а саме пачку цигарок «Camel» за ціною 60.00 грн. неповнолітній особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та постанова виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 1663 від 09.09.2020 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

При цьому, продаж продавцем ОСОБА_2 11.08.20 тютюнових виробів неповнолітньому ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких остання зазначила, що працює продавцем у кіоску та підтвердила факт продажу пачки цигарок «Camel» за ціною 60.00 грн. неповнолітній особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 41).

Також зазначений факт підтверджується письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_3 , який підтвердив факт купівлі пачки цигарок «Camel» за ціною 60.00 грн. 11.08.20 о 18:00 год. (а.с. 39).

Вказане також було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення від АПР18 675939 від 11.08.2020 складеного відносно продовця кіоску ОСОБА_2 за частиною другою статті 156 КУпАП (а.с. 37).

До того ж, продаж ОСОБА_2 тютюнових виробів неповнолітній особі підтверджується постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 09.09.2020 №1663, відповідно до якої адміністративна комісія дійшла висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП (а.с. 59).

На підставі копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договору оренди від 01.04.20, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2103307, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , магазин кафетерій, площа 40,0 кв.м. (а.с. 69-70, 72-73, 76-77).

При цьому позивач не заперечує наявність між ним та ОСОБА_2 трудових відносин.

Також, суд відмічає, що Закон № 481/95 не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив правопорушення, в даному випадку - продаж тютюнових виробів неповнолітній особі (офіціант, бармен, продавець чи інший працівник господарської одиниці), а визначає, що необхідною умовою для відповідальності суб`єктів господарювання, передбаченої частиною другою статті 17 вказаного Закону, є факт реалізації алкогольного напою особі, яка не досягла 18 років, й при цьому без наявності відповідної ліцензії.

Отже, усі торгові операції, які здійснюються на торговельному об`єкті, слід розглядати як такі, що проводяться від імені суб`єкта господарювання - власника такого торговельного об`єкта. А тому вина суб`єкта господарювання у порушенні правил здійснення торгівельної діяльності визначається виною продавця.

У свою чергу, сам факт не перебування у трудових відносинах з суб`єктом господарювання особи, якою здійснено реалізацію алкогольних напоїв, не може бути підставою для звільнення такого суб`єкта господарювання від встановленої Законом № 481/95 відповідальності за вказані правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 09.03.21 у справі № 804/8054/17, які суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач належними та допустимими доказами довів, що рішення Головного управління ДПС у Донецькій області №0000/05-99-09-01/ від 02.12.2020 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства України та в межах наданих йому повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності суд дійшов висновку, що у податкового органу були правові підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 15-3 Закону № 481/95-ВР та застосування штрафної санкції у розмірі 6 800,00 грн., а відтак позовні вимоги останнього є необгрінтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, суд вважає необхідним звернути увагу позивача на наступне.

У відповідності до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Так, у відповідності до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Розмір прожиткового мінімуму на 1 січня 2021 року становив - 2 270,00 грн.

Таким чином, належним розміром судового збору, що підлягає до сплати за подання розглянутої позовної заяви є 908,00 грн.

Згідно квитанції про сплату № 77561 від 14.09.21 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн.

Суд звертає увагу позивача, що у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87500, Донецька область, місто Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, код ЄДРПОУ ВП 44070187) про визнання протиправним та скасування рішення від 02.12.2020 № 000054/05-99-09-01/ НОМЕР_1 - відмовити повністю.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв