Справа № 331/5296/21
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/5296/21
Провадження № 2-а/331/75/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

за участю секретаря Рухлової М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Кашкарьова Дениса Євгенійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до інспектора УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Кашкарьова Д.Є., УПП в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.09.2021 року ОСОБА_1 увійшла до відділення Укрпошти, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 26, для отримання послуг ДП «Укрпошта». Працівник ДП «Укрпошта» почав вимагати від позивача вдягти засіб індивідуального захисту - захисну маску, що закривають ніс та рот. Оскільки посилку позивачу не видавали, остання викликала поліцію. Працівник поліції склав на ОСОБА_1 оскаржувану постанову. Правила, встановлені у неконституційний спосіб, є незаконними, отже адміністративна відповідальність за їх невиконання не може настати. Таким чином, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 44-3 КУпАП є протиправною, оскільки права позивача обмежено у незаконний, неконституційний спосіб, тому вона не може нести відповідальність за відвідування приміщення Укрпошти без захисної маски. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд скасувати постанову ЕГА № 427349 від 21.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Ухвалою судді Жовтневого районного м. Запоріжжя від 27.09.2021 року провадження по справі відкрито.

13.10.2021 року представником відповідача УПП в Запорізькій області подано відзив на позов, в якому зазначає, що 21.09.2021 інспектором УПП в Запорізькій області Кашкарьовим Д.Є. було отримано виклик на службовий планшет про порушення правил карантину в приміщенні «Укрпошта», що на АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою, було виявлено ОСОБА_1 , яка знаходилася у відділенні «Укрпошта» без засобів індивідуального захисту, що закривають ніс та рот. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого їй правопорушення та склад такого правопорушення у її діях. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, відносно неї була винесена постанова у справі про таке правопорушення серії ЕГА № 427349 від 21.09.2021 р. Посилаючись на зазначені обставини, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, у зв`язку з чим справу розглянуто у їх відсутність.

Суд, дослідивши позовну заяву та докази, наявні в матеріалах справи, вислухавши думку позивача та її представника, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ЕГА № 427349 від 21.09.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором 4 бат. 2 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Кашкарьовим Д.Є., копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень.

Як вбачається із зазначеної постанови, 21.09.2021 р. о 10 годині 33 хвилин ОСОБА_1 , знаходилась у відділенні «Укрпошта» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 26 без засобів індивідуального захисту, що закривають ніс та рот, вчинивши адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст.29 вказаного Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Згідно з Постановою КМУ від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» Кабінет Міністрів України постановив установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19.12.2020 року до 31.12.2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». На території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно (пп. 1 п. 2).

Слід зазначити, що Постанова КМУ від 09.12.2020 року, № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» на момент вчинення адміністративного правопорушення була чинною, її норми є обов`язковими для виконання усіма особами на території України, окремі положення вказаного нормативно-правового акту, в тому числі п.п. 1 п. 2, неконституційними не визнавалися.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 року за № 1000-IX, який набрав чинності 21.11.2020 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною 2 такого змісту: «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Крім цього, зазначеним Законом внесено зміни до ст. 222 КУпАП, яка визначає повноваження органів національної поліції з розгляду справ про адміністративні правопорушення, шляхом доповнення ч.1 ст. 222 КУпАП, після цифр «44» словами і цифрами «частина друга статті 44-3». Відповідно до вказаних змін, які набрали чинності 21.11.2020 року, до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Як встановлено в ході розгляду справи, а саме зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 не заперечує обставин, викладених у постанові по справі про адміністративне правопорушення від 21.09.2021 року серії ЕГА № 427349, а саме факту свого перебування 21.09.2021 року о 10 год. 33 хв. у відділенні «Укрпошта», розташованого за адресою: м. Запоріжжі, пр. Соборний, 26, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, що закриває ніс та рот.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування вказаної постанови ґрунтуються на тому, що відповідна заборона не була встановлена у спосіб, що визначені Конституцією і законами України та порушують її конституційні права.

Щодо незаконності встановлення заборони перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту саме підзаконним актом - постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Диспозиція ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачає, що підставою для накладення штрафу є перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Таким чином, заборона перебування в громадських будинках, спорудах під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту встановлена безпосередньо у диспозиції ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Та обставина, що ця заборона міститься також у переліку обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених пп. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236, сама по собі не свідчить про те, що відповідна заборона була встановлена виключно підзаконним актом та з порушенням ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Суд звертає увагу на те, що в абз. 2 п. 3.2 рішення Конституційного Суду України № 10-р/2020 від 28 серпня 2020 року у справі № 1-14/2020 (230/20) дійсно наголошено на тому, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Разом з тим, вказане рішення Конституційного Суду України № 10-р/2020 від 28 серпня 2020 року у справі № 1-14/2020 (230/20) не містить висновків про те, що заборона перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, є обмеженням конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України. Законність пп. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 не є безпосереднім предметом спору і не може бути належним чином перевірена судом у межах справи, що розглядається у скорочені строки та в якій не приймає участь суб`єкт прийняття такої постанови.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що в порушення вимог чинного законодавства постанова про запровадження карантину була прийнята без введення в Україні режиму надзвичайного стану. Зазначені доводи можуть бути перевірені судом у межах справи, де предметом оскарження є відповідна постанова, а відповідачем - Кабінет Міністрів України. Надання правової оцінки законності постанови від 09 грудня 2020 року № 1236 без забезпечення Кабінету Міністрів України права на доведення правомірності його рішення перед судом не узгоджується з принципами адміністративного судочинства.

Таким чином, з огляду на предмет позову та межі доказування в цій справі, для перевірки законності притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП належить перевірити чи було станом на 21.09.2021 року на території України запроваджено карантин, а також пересвідчитись у тому, що відповідна особа перебувала в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Як раніше зазначалося, станом на 17 червня 2021 року карантин на всій території України було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236, а факт перебування у відділенні «Укрпошта» без вдягнутих засобів індивідуального захисту позивачем не заперечується.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з місця події, який міститься на CD-диску, який наданий відповідачем УПП в Запорізькій області разом з відзивом на позовну заяву, ОСОБА_1 перебувала у відділенні «Укрпошта» без засобу індивідуального захисту та сама викликала працівників поліції, оскільки вважала, що працівники відділення «Укрпошта», вимагаючи у ОСОБА_1 одягнути засіб індивідуального захисту, порушили її конституційні права.

Таким чином, є очевидним та доведеним факт свідомого невиконання ОСОБА_1 вимог закону, що ставило під загрозу життя та здоров`я усіх осіб, які перебували на час виявлення правопорушення у приміщенні відділення «Укрпошта».

Більш того, не виконавши встановлені Кабінетом Міністрів України карантинні обмеження, ОСОБА_1 свідомо поставила під загрозу життя та здоров`я інших людей, адже остання наголошувала як поліцейському під час складання оскаржуваної постанови, так і у позовній заяві, що вважає, що вимога носити засоби індивідуального захисту, на неї не поширюється.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у відділенні «Укрпошта» (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 26), без вдягнутих засобів індивідуального захисту, на зауваження працівників відділення «Укрпошта» та працівника поліції відмовилася одягнути засіб індивідуального захисту, чим порушила правила щодо карантину людей та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП, отже її обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з постановою серії ЕГА № 427349 від 21.09.2021, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 72-77, 241-246, 257, 262, 250 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Кашкарьова Дениса Євгенійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 19.11.2021 року.

Суддя : В.М. Світлицька