Справа № 320/11962/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року № 320/11962/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Красулі Є.О. представника відповідача - Кириченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадженя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ДПС у Київській області з вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області форми «Ф» від 11.09.2020 №-1004 на загальну суму 147322,71 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 відкрито спрощене провадження по даній адміністративній справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 21.09.2020 ним особисто отримано оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати за користування земельною ділянкою. При цьому будь-яких розрахунків щодо підстав та методики визначення вказаної суми податкового зобов`язання з орендної плати за користування земельною ділянкою податковим органом до податкового повідомлення-рішення не додавалось.

Позивач наголошує, що відповідач діяв не у спосіб, передбачений ст.ст.286,287 ПК України, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням строку, встановленого для прийняття податкових повідомлень-рішень про сплату сум орендної плати з фізичних осіб.

Вказує, що ним на дату винесення податкового повідомлення-рішення, що оскаржується, вже сплачено суму орендної плати з фізичних осіб, розмір якої на 27623,86 грн. перевищив загальну суму плати за оренду земельної ділянки в період з 13.10.2014 (дати укладання договору оренди) по 16.03.2020 (дата розірвання договору оренди). Однак не зважаючи на це він отримав оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким йому безпідставно повторно визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати за користування земельною ділянкою за 2018-2020 роки.

На думку позивача, з урахуванням повної сплати ним належних сум орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 13.10.2014, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене необґрунтовано та підлягає скасуванню.

У відповіді на відзив позивач вказує, що 11.03.2020 ним сплачено 108216,30 грн. Ця сума була озвучена інспекторами Бориспільського управління ГУ ДПС у Київській області як остаточна для погашення заборгованості, проте податкове повідомлення-рішення на цю суму винесено не було. Крім цього у 2020 році під час особистого звернення до Бориспільського управління ГУ ДПС у Київській області, ним виявлено, що протягом 2015 та 2016 років невірно обчислювався коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, а саме: у 2015 замість коефіцієнта 1,2 (для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження) використовувався коефіцієнт 1,433 - крім сільськогосподарських угідь та у 2016 замість коефіцієнта 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження) використовувався коефіцієнт 1,06 - для земель несільськогосподарського призначення.

У судових засіданнях позивач та його представниця позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував. У відзиві на позовну заяву зазначив, що у ОСОБА_1 перебувала в оренді земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 0,8362 га на території Головурівської сільської ради з 13.10.2014. Відповідно до п. 286.5 ст. 286 розділу XII ПК України платнику нараховувався податок та формувалися податкові повідомлення-рішення про внесення податку: за 2015 рік - податкове повідомлення-рішення №б/н від 18.05.2018 на суму 54915,81 грн.; за 2016 рік- податкове повідомлення-рішення №б/н від 18.05.2018 на суму 65898,97 грн.; за 2017 рік - податкове повідомлення-рішення №б/н від 05.03.2020 на суму 65846,26 грн., за 2018 рік - податкове повідомлення-рішення №8-1006 від 30.06.2018 на суму 65846,26 грн. Оскільки сплата податку у 2015 та 2016 роках відсутня, а 20.01.2017 сплачено 120824,78 грн., станом на 31.12.2017 за позивачем рахувалася недоїмка в сумі 96852,91 грн. та пеня 12677,05 грн. також нарахована штрафна санкція. 09.11.2018 Позивачем сплачено 87865,30 грн. Станом на 31.12.2018 позивач мав борг у сумі 142 680,52 грн. та пеня 866,61 грн.

Пояснює, що за 2019 рік нараховане податкове повідомлення-рішення №1-1004 від 12.04.2019 на суму 96 852,91 грн. Сплата податку відсутня. Станом на 31.12.2019 за позивачем рахувався борг на загальну суму 239533,43 грн. Податок сплачено 11.03.2020 в сумі 108 216,30 грн., а 16.03.2020 нарахована штрафна санкція: податкове повідомлення-рішення № на суму 8726,20 грн., податкове повідомлення-рішення № на суму 8846,86 грн., податкове повідомлення-рішення № на суму 6584,63 грн., податкове повідомлення-рішення № на суму 1 421,10 грн. Податок, нарахований у 2019 році, (податкове повідомлення-рішення №1-1004 від 12.04.2019 на суму 96 852,91 грн.).

Вказує, що податкове повідомлення-рішення №б/н від 05.03.2020 на суму 65846,26 грн. та податкове повідомлення-рішення №8-1006 від 30.06.2018 на суму 65846,26 грн. скасовано та сформовано нові: за 2018 рік - податкове повідомлення-рішення №-1004 від 11.09.2020 на суму 66732,81 грн.; за 2019 рік - податкове повідомлення-рішення №-1004 від 11.09.2020 на суму 66732,81 грн.; за 2020 рік - податкове повідомлення-рішення №-1004 від 11.09.2020 на суму 13857,09 грн. Ці податкові повідомлення-рішення вручені платнику особисто 21.09.2020. Також 11.03.2020 позивачем сплачено 108216,30 грн.

Пояснює, що у 2020 році позивач подав заяву та рішення Головурівської сільської ради від 05.12.2018 про розірвання договору оренди, але у нотаріуса договір про розірвання договору оренди зареєстровано 16.03.2020. У зв`язку з тим, що договір про розірвання договору оренди зареєстровано 16.03.2020, податкове повідомлення-рішення №-1004 від 11.09.2020 у сумі 147322,71 грн. сформовано правомірної, оскільки угода набирає чинності після підписання її сторонами та внесення інформації про розірвання договору оренди земельної ділянки в державний реєстр речових прав на нерухоме майно та державний реєстр земель.

У судових засіданнях представниця відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_2 повідомила суду, що вона працює головним державним інспектором у Бориспільському відділ податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Київській області. Вона безпосередньо здійснювала нарахування позивачу орендної плати за землю та готувала оскаржуване рішення. Повідомила, що оскільки позивач не вчасно здійснював оплату згідно договору оренди земельної ділянки, щодо нього застосовувались штрафні санкції та нараховувалась пеня, які вплинули на суму податкового зобов`язання.

Повідомила, що 2015 році при нарахуванні орендної плати помилково застосовувався коефіцієнта 1,2 (для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), а повинен був використовувався коефіцієнт 1,433 - крім сільськогосподарських угідь). У 2016 році замість коефіцієнта 1,0 для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) мав використовуватись коефіцієнт 1,06 - для земель несільськогосподарського призначення. Тому нею було донараховано позивачу орендну плату з урахуванням нових, збільшених коефіцієнтів, які застосовуються для несільськогосподарських земель.

Заслухавши пояснення позивача та його представниці, представниці відповідача, показання свідка, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 13.10.2014 між Головурівською сільською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір) згідно якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку, яка знаходиться в межах села Кийлів Бориспільського району Київської області відповідно до схеми, що додається, надалі за текстом - «Земельна ділянка».

Вказаним договором визначено наступне.

В оренду передається Земельна ділянка, кадастровий номер :02:016:0006, загальною площею 0,8362 га для обслуговування господарських будівель і споруд в межах села Кийлів Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області (п.2 Договору).

Нормативна грошова оцінка Земельної ділянки, загальною площею 0,8362 га становить 878652 (вісімсот сімдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні 92 копійки, згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого Управлінням Держземагенства у Бориспільському районі Київської області 19.08.2014 року №03/10/2423 (п.3 Договору).

Орендна плата встановлюється та справляється в грошовій формі за рік у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на момент укладення Договору становить 43932,65 грн. Орендна плата вноситься рівними частками двічі на рік не пізніше 15 серпня та 15 листопада кожного року (п.7 Договору).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.8 Договору).

Розмір орендної плати переглядаються у разі: зміни умов господарювання передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки з вини Орендаря, що підтверджується документами; при зміні нормативно-грошової оцінки земель населеного пункту, в інших випадках передбачених законом (п.10 Договору).

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ, що діє на момент нарахування (п.11 Договору).

Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування господарських будівель і споруд (землі сільськогосподарського призначення) в селі Кийлів на території Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області (п.12 Договору).

Цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування господарських будівель і споруд (п.13 Договору).

Земельна ділянка являється землею Державної власності і відноситься до категорії земель - землі сільськогосподарського призначення (п.14 Договору).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом (п.36 Договору).

У 2018 році позивач звернувся із заявою до Головурівської сільської ради про розірвання Договору оренди земельної ділянки.

На підставі вказаного звернення Головурівською сільською радою Бориспільського району Київської області прийнято рішення№893-32 VІІ від 05.12.2018 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки, посвідченого Козій А.В. приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу 30.10.2014 за реєстром №1762 між Головурівською сільською радою та ОСОБА_1 » .

У подальшому 16.03.2020 між Головурівською сільською радою та ОСОБА_1 укладено Договір про розірвання Договору оренди земельно ділянки. Того ж дня вищевказана земельна ділянка була повернута Орендодавцеві на підставі Акту прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди земельної ділянки.

Щодо оплати за даним договором судом встановлено наступне.

Як було зазначено вище нормативно-грошова оцінка земельної ділянки у 2014 році становила 878652,92 грн, орендна плата згідно договору становить 5%. Відповідно платіж складає 43932,65 грн. Розрахунок орендної плати за 2014: 43932,65%12=3661,05 грн. (за місяць), 3661,05:30 (днів)=122,04х18 (днів)=2196,72 грн. (за жовтень 2014).

У 2014 році нарахування відсутнє, однак позивачем 17.10.2014, сплачено 390 грн. і в позивача виникла переплата 390 грн.

У 2015 проведена індексація (застосований коефіцієнт 1,2) і орендна плата склала 42932,65 х 1,2=52719,18 грн. Відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №302-17 від 30.06.2015 на суму 54915,81 грн. (з яких 2196,72 грн. за 2014 рік та 52719,18 за 2015 рік).

Сплата податку у 2015 році позивачем не здійснювалось, і станом на 01.01.2016 переплата в сумі 390,00 грн. не відображена, а станом на 31.12.2015 за позивачем рахувався податковий борг 54915,81 грн.

На думку податкового органу коефіцієнт індексації 1,2 при визначені розміру орендної плати за землю, застосований не вірно, так як застосовується до сільськогосподарських угідь, а в договорі оренди зазначено, що цільове призначення земельної ділянки «для обслуговування господарських будівель і споруд». На підставі цього податковий орган вважає, що необхідно застосовувати коефіцієнт 1,433. Тоді орендна плата у 2015 повинна складати: 43932,65 х 1,433=62955,49 грн. Відповідно на думку відповідача позивачу недораховано 2196,72 грн податку.

Відповідачем 30.06.2016 сформоване податкове повідомлення-рішення №1 на суму 65898 грн. Коефіцієнт індексації у 2016 становив 1,06, отже орендна плата становить: 62955,49 х1,06=66732,82 грн. Станом на 31.122016 за позивачем рахувався податковий борг 120814,78 грн.

У 2017 орендна плата проіндексована і платіж складав 96852,91 грн. Індексація земельних ділянок у 2017 становила 1,0 орендна плата повинна залишилась на рівні 2016 і становила 66732,82 грн.

Сплату податку у 2015 та 2016 роках позивач не здійснював.20.01.2017 ним сплачено 120824,78 грн., після чого податковим органом нарахована пеня 12677,05 грн.

01.08.2017 сформоване податкове повідомлення-рішення №2067065-13 на суму 96852,19 грн. Станом на 31.12.2017 за позивачем рахувався податковий борг в сумі 96852,91 грн. та пеня 12677,05 грн.

У зв`язку з відсутністю повідомлення про вручення у 2018 податкове повідомлення-рішення №302-17 від 30.06.2015 на суму 54915,91 грн., №1 на суму 65898,97 грн., №2067065-13 на суму 96852,91 грн, скасовані у 2018 році та сформовані нові:

за 2015 рік- від 18.05.2018 податкове повідомлення-рішення №б/н на суму 54915,81 грн.;

за 2016 рік- від 18.05.2018 податкове повідомлення-рішення №б/н на суму 65898,97 грн.;

за 2017 рік- від 18.05.2018 податкове повідомлення-рішення №б/н на суму 96852,91 грн.

Відповідачем нарахований позивачу податок за 2018 рік - податкове повідомлення-рішення №8-1006 від 30.06.2018 на суму 96852,91 грн. та застосована штрафна санкція: податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2018 на суму 10983,16 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 07.112018 на суму 13179,79 грн. Позивачем 09.11.2018 сплачено 87865,30 грн.

Коефіцієнт індексації земельних ділянок у 2018 становив 1,0 тому орендна плата залишилась на рівні 2016 - 2017 років і становить 66732,82 грн.

Станом на 31.12.2018 за позивачем рахувався борг в сумі 142680,52 грн. та пеня 866,61 грн. За 2019 рік винесене податкове повідомлення-рішення №1-1004 від 12.04.2019 на суму 96852,91 грн. Коефіцієнт індексації земельних ділянок у 2019 р. становив 1,0 тому орендна плата залишилась на рівні 2016 - 2019 років і становила 66732,82 грн. Станом на 31.12.2019 за позивачем рахувався борг 239533,43 грн.

У 2020 році позивач звернувся до податкового органу із заявою про проведення перерахунку орендної плати. У зв`язку з невірно проведеним нарахуванням у 2017 та 2018 роках податкові повідомлення-рішення №б/н від 18.05.2018 на 96852,91 грн. та №8-1006 від 30.062018 на суму 96852,91 грн. скасовані та сформовані нові податкове повідомлення-рішення:

- №б/н від 18.052018 на суму 65846,26 грн;

- №8-1006 від 30.06.2018 на суму 65846,26 грн.;

Позивачем 11.03.2020 сплачено податок в сумі 108216,30 грн., а 16.03.2020 йому нарахована штрафна санкція: податкове повідомлення-рішення № на суму 872620 грн., податкове повідомлення-рішення № на суму 8846,86 грн. податкове повідомлення-рішення № на суму 6584,63 грн., податкове повідомлення-рішення № на суму 1421,10 грн.

Податкові повідомлення-рішення №б/н від 18.05.2018 на суму 65846,26 грн. та №8-1006 від 30.06.2018 на суму 65846,26 грн. скасовані у зв`язку тим, що не вірно проставлена дата вручення, та сформовані нові податкові повідомлення-рішення;

- №б/н від 05.03.2020 на суму 65846,26 грн.;

- №8-1006 від 30.062018 на суму 65846,26 грн.

Податок нарахований у 2019 році, (податкове повідомлення-рішення №1-1004 від 11.04.2019 на суму 96852,91 грн.), зменшено на 31006,65 грн.

У зв`язку з невірним проведенням індексації, на думку податкового органу, у 2017 році податкові повідомлення-рішення №б/н від 05.032020 на суму 65846,26 грн. та №8-1006 від 30.06.2018 на суму 65846,26 грн. скасовано та сформовано нові:

- за 2018 №-1004 від 11.09.2020 на суму 66732,81 грн.;

- за 2019 №-1004 від 11.09.2020 на суму 66732,81 грн.;

- за 2020 №-1004 від 11.09.2020 на суму 13857,09 грн.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення вручені платнику особисто 21.09.2020.

Також позивачем 11.03.2020 сплачено 10821630 грн. орендної плати.

У 2020 році платник подав заяву та рішення Головурівської сільської ради від 05.12.2018 про розірвання договору оренди договір про розірвання договору оренди зареєстровано 16.03.2020.

Станом на 04.06.2021 за позивачем рахувалась недоїмка зі сплати орендної плати за землю в розмірі 81968,04 грн., тому за результатами камеральної перевірки позивачу винесене податкове повідомлення-рішення, яке він оскаржив до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.285.1 ст.285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п.287.1 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

Відповідно до ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Державне агентство земельних ресурсів України листом від 14.01.2015 № 6-28-0.22-215/2-15 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель» повідомило, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, розрахований відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, станом на 1 січня 2015 року становить 1,249.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 11.01.2016 № 6-28-0.22-201/2-16, повідомило, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, розрахований відповідно до пункту 289.2 статті Податкового кодексу України, станом на 1 січня 2016 року становить 1,433. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів) за 2015 рік становить 1,2.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 12.01.2017 № 22-28-0.22-443/2-17 повідомила, що Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів) за 2016 рік становить 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 11.01.2018 № 6-28-0-22-244/2-18 повідомила, що, значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2017 рік становить 1,0.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 04.01.2019 № 22-28-0.22-125/2-19 повідомила, що Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2018 рік становить 1,0.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 03.01.2020 №6-28-0.22-38/2-20 повідомила, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2019 рік становить 1,0.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 06.01.2021 р. N 22-28-0.222-171/2-21 повідомила, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2020 рік становить 1,0.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вказаної норми Основного закону України суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визначається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до цього суд вважає, що оскаржуване рішення, в якому протиправну частину нарахованого податкового зобов`язання не можна виокремити (ідентифікувати), є протиправним в цілому.

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-014 від 18.08.2014 має кадастровий номер :02:016:0006 та відноситься до категорії земель - землі сільськогосподарського призначення для обслуговування господарських будівель і споруд.

Крім того цільове призначення орендованої земельної ділянки, а саме землі сільськогосподарського призначення, також визначена пунктами 12, 13, 14 Договору оренди.

Отже при визначенні розміру орендної плати щодо орендованої позивачем земельної ділянки має застосовуватись коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки як для земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Судом встановлено, що при визначені суми орендної плати в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні відповідачем враховувались: щомісячний розмір орендної плати встановлений п.7 Договору оренди - 43932,65 грн; пеня та штрафні санкції за невчасну сплату орендної плати, а також необґрунтовано застосовувався коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки не сільськогосподарського призначення.

Так зокрема, у 2015 році замість коефіцієнта 1,2 (для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження) використовувався коефіцієнт 1,433 - крім сільськогосподарських угідь).

У 2016 році замість коефіцієнта 1,0 для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) використовувався коефіцієнт 1,06 - для земель несільськогосподарського призначення.

Застосування невірних коефіцієнтів вплинуло на визначення позивачу розміру пені та штрафних санкцій, а отже і розміру податкового зобов`язання у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні. При цьому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не зміг визначити (виокремити), яка конкретно сума податкового зобов`язання була донарахована позивачу внаслідок невірного застосування коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Крім того відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні помилково визначено розмір орендної плати зважаючи на помилкове застосування коефіцієнта індексації вартості земельної ділянки, що в свою чергу вплинуло на невірне нарахування пені та штрафних санкцій.

Так само судом встановлено, що позивачем не вчасно вносилась орендна плата, що в свою чергу тягне застосування до нього штрафних санкцій та нарахування пені, водночас суд не наділений повноваження самостійно визначати розмір таких санкцій та пені. За таких обставин оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, та має бути скасоване повністю.

Крім того відповідно до п.п.58.1.1. п.58.1 ст.58 ПК України у податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.

Водночас будь-яких розрахунків щодо підстав та методики визначення вказаної суми податкового зобов`язання з орендної плати за користування земельною ділянкою податковим органом не оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не додавалось.

Щодо твердження позивача про порушення відповідачем строку, встановленого для прийняття податкового повідомлення-рішення про сплату сум орендної плати за землю з фізичних осіб суд зазначає наступне.

Згідно ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності (ст. 270 ПК України).

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.2 -288.4 ст. 288 ПК України).

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки щороку до 01 травня (п. 287.2 ПК України). Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 01 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 42 ПК України (абз. 1 п. 286.5 ПК України).

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 58 ПК України (п. 286.5 ПК України). Відповідно до п. 42.2 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Плата за землю фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п. 287.5 ПК України).

Відповідно оскаржуване повідомлення-рішення прийняте із порушенням строку, встановленого для прийняття податкових повідомлень-рішень про сплату сум орендної плати з фізичних осіб.

За таких обставин суд вважає, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області форми «Ф» від 11.09.2020 №-1004 винесено протиправно, та має бути скасовано.

Крім того представником позивача подано Заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в якій вона просила стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн. Надаючи оцінку вказаній заяві суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, слід зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Крусуля Є.О. надавалася правова допомога ОСОБА_1 в рамках укладеного Договору від 25.09.2020 та Договору від 10.05.2021 про надання правової допомоги.

Згідно з розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, вартість однієї години підготовки позовної заяви становить - 3500,00 грн., однієї години підготовки заяв, клопотань та запитів становить - 1000,00 грн., участь в судовому засіданні -1000,00 грн.

Загальна сума на підготовку позовної заяви становить - 7000,00 грн. ( 3500,00 грн. х 2 години), на підготовку заяв, клопотань становить - 4000 грн. (1000,00 грн. х 4 години), участь у чотирьох судових засіданнях - 4000,00 грн.

Судом враховується, що предметом адміністративної справи №320/11962/20 є оскарження податкового повідомлення-рішення №-1004 від 11.09.2020 на суму 147322,71 грн.

Правова допомога надана ОСОБА_1 у повному об`ємі, що підтверджується Актом прийому-передачі наданих послуг від 28.12.2020 та Актом прийому-передачі наданих послуг від 01.11.2021.

На підтвердження оплати отриманих послуг заявником надано квитанцію №604101 від 01.11.2020 на суму 7000,00 грн. та квитанцію №604120 від 03.11.2021 на суму 8000,00 грн.

Відповідачем до суду клопотання про зменшення суми витрат на правничу допомогу не надано та, відповідно, ніяким чином не спростовано правомірність заявленого позивачем до стягнення розміру витрат на правничу допомогу.

Таким чином, враховуючи докази, надані представником позивача на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд дійшов висновку, що вищенаведені документи можуть слугувати належними та допустимими доказами для підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 15000,00 грн.

Отже, враховуючи підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу належними та допустимими доказами та їх зв`язок зі справою, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління державної податкової служби у Київській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1474,00 грн., що підтверджується квитанцією від 19.11.2020 №А-188-ЕА47-Н9СА-6РНВ.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1474,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 3, 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області форми «Ф» від 11.09.2020 №-1004 на загальну суму 147322,71 грн.

3. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1474 (тисяча чотириста сімдесят чотири) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

4. Стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 22 листопада 2021 р.