Справа № 620/6906/20
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 620/6906/20

адміністративне провадження № К/9901/39584/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача: Бевзенка В.М.,

суддів: Кравчука В.М., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі № 620/6906/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач), у якому просив:

- визнати бездіяльність відповідача щодо непоновлення пенсії позивачеві протиправною, визнати протиправним та скасувати рішення про відмову позивачеві у поновленні пенсії, викладене у листах відповідача від 27.03.2020 та від 26.11.2020;

- зобов`язати відповідача провести поновлення виплати пенсії позивачеві з 07.10.2009, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та здійснювати виплату пенсії на вказаний ним банківський рахунок, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів;

- стягнути з відповідача кошти в сумі 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної противоправними рішеннями, дією та бездіяльністю, у результаті яких позивачеві було відмовлено у поновленні пенсії.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021 позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, відповідач оскаржив їх у касаційному порядку.

У поданій касаційній скарзі, відповідач, як на підстави касаційного оскарження посилається на підпункт «а» пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та зазначає, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також становить значний становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Також посилаючись на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України зазначив, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 670/499/16-а, від 11.07.2018 у справі № 487/6923/16-а та у справі № 825/1778/18.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.

Щодо підстав касаційного оскарження судових рішень.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідач, як на підстави касаційного оскарження посилається на пункт 1 частини четвертої, підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зокрема указує, що судами першої та апеляційної інстанції не було враховано висновок Верховного Суду викладений у постановах Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 670/499/16-а, від 11.07.2018 у справі № 487/6923/16-а та у справі № 825/1778/18.

Також скаржник зазначає про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Надаючи належну оцінку доводам касаційної скарги, Суд зазначає таке.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині 1 статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

При ухваленні оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції врахував висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18, яка була прийнята після постанов на які у касаційній скарзі посилається відповідач і Суд не вбачає підстав для відступлення від цих висновків.

У зазначеній справі Великою Палатою Верховного Суду зокрема досліджувались питання щодо поновлення виплати раніше призначених пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009.

Доводи скаржника стосовно неврахування правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 670/499/16-а та від 11.07.2018, не заслуговують на увагу, оскільки Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Щодо неврахування висновку викладеного у справі № 825/1788/18, то слід зазначити, що така справа за інформацією наявною і Єдиному державному реєстрі судових рішень у касаційному порядку Верховним Судом не переглядалась.

Враховуючи наявність правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.05.2020 за результатами розгляду справи № 815/1226/18 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Також Суд не приймає до уваги доводи скаржника щодо посилання на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки вказане обґрунтування не дає підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Керуючись положеннями частини другої статті 329 та пункту 6 частини першої статті 333 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі № 620/6906/20.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач: В.М. Бевзенко

Судді: В.М. Кравчук

С.М. Чиркін