Справа № 340/4767/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4767/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у вигляді зупинення роботи (експлуатації) автозаправки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони її використання (експлуатації) ФОП ОСОБА_1 та опечатування (опломбування) вентилів запірної арматури трубопроводів, технологічного обладнання (ємностей, заправних колонок), а також вхідних дверей до операторської, в`їзних воріт до вказаної АЗС.

Позов мотивовано тим, що за результатами проведеної перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки були виявлені порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а тому є підстави для застосування до відповідача заходів реагування згідно статті 70 Кодексу цивільного захисту України.

Ухвалою судді від 16.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом (а.с.36-37). Цією ж ухвалою встановлені строки для виконання процесуальних дій, а також зобов`язано відповідача, у разі усунення порушень вказаних в акті перевірки №7 від 06.07.2021 року надати суду підтверджуючі докази.

Відповідач правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову не надав.

16.11.2021 року від представника позивача до суду надійшла письмова інформація в якій останній повідомив, що станом на 16.11.2021 року до позивача не надходило відповідного відзиву на позовнну заяву, а також інформації про вжиття відповідачем заходів щодо усунення порушень вимог пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу для життя і здоров`я людей та які відображені у позові і які були виявлені на об`єкті відповідача - АДРЕСА_1 . Враховуючи викладене, позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх зодовольнити.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для розгляду адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, письмову інформацію представника позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.06.2019 № 318554880, автозаправна станція (далі - АЗС) складається з будівель: операторна «А», вбиральня «Б», навіс «В», ємкості « 1-5», огорожа «N-N2», колонки « 6-8», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на правах приватної власності ОСОБА_1 (а.с.13-14).

На вказаному об`єкті (АЗС), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 здійснює господарську діяльність та використовує його для зберігання і реалізації паливно-мастильних матеріалів фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом - ФОП ОСОБА_1 , відповідач).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 715 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки Державною службою з надзвичайних ситуацій», віднесено до високого ступеня ризику.

Відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», доручення Прем`єр - міністра України від 11.03.2021 №10033/1/1-21, на виконання окремого доручення ДСНС України від 12.03.2021 № 2-3693/262-1 «Про позапланові перевірки», наказу Кропивницького районного управління ГУ ДСНС України у Кіровоградській області від 05.07.2021 №5 «Про проведення позапланової перевірки» (а.с.15) головним інспектором Кропивницького районного управління ГУ ДСНС України у Кіровоградській області Потьомкою Н.П. на підставі посвідчення від 06.07.2021 №11 (а.с.16) 06.07.2021 року було проведено позапланову перевірку АЗС ФОП ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою дотримання чинного законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

За результатами перевірки складено Акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 7 (а.с.17-26), який 06.07.2021 вручено ФОП ОСОБА_1 (а.с.26-зв). Суд убачає, що зауважень і заперечень щодо складеного Акта та проведеної перевірки від ФОП ОСОБА_1 не надходило.

Вказаним вище Актом перевірки встановлені порушення Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗУ), Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» (далі - ЗУ №2245-III), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (зі змінами) (далі - ППБУ), Правил пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 24.12.2008 № 658 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.03.2009 за №235/16251 (далі - НАПБ В.01.058-2008/112), Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №444 (далі - ПКМУ №444), Переліку суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 № 763 (далі - ПКМУ № 763), Порядку створення та використання матеріальних резервів для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 775 (далі - ПКМУ № 775), Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затвердженої наказом МНС України від 23.02.2006 № 98; зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.03.2006 р. за № 286/12160 (далі - Методика ідентифікації ПНО), а саме:

- АЗС не забезпечено розпорядчими документами та інформаційними покажчиками з питань пожежної безпеки (пункти 2-4, 7, 8, 10 розділу ІІ ППБУ);

- територію та приміщення АЗС не забезпечено необхідною кількістю вогнегасників у відповідності до Типових норм належності (пункти 3.6 - 3.9 глави 3 розділу V ППБУ; пункт 14 глави 1 розділу VII НАПБ В.01.058-2008/112);

- на АЗС не вивішено на видимих місцях плакати, які містять обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки (пункт 10.4 глави 10 розділу VI ППБУ);

- для захисту від прямих ударів блискавки і заземлення високих потенціалів усі металоконструкції та електропровідні неметалеві частини технологічного обладнання (пістолети паливороздавальних колонок, тощо) не приєднано до заземлювального пристрою (пункт 10.8 глави 10 розділу VI ППБУ);

- АЗС не забезпечено інструментом з металу, що не утворює іскор для відкривання і закривання пробок металевої тари, проведення робіт із обслуговування та ремонту технологічного обладнання у вибухонебезпечних зонах (10.11 глави 10 розділу VI ППБУ; пункт 27 глави 1 розділу VII НАПБ В.01.058-2008/112);

- не проведено ідентифікацію об`єкта (процедуру виявлення на об`єкті джерел та чинників небезпеки, на підставі яких об`єкт визначається потенційно небезпечним) (пункт 7.11 Положення про паспортизацію ПНО, пункти 2, 6-11 Методики ідентифікації ПНО);

- не обладнано будівлі та резервуари захистом від попадань блискавки та вторинних її проявів (пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ);

- не забезпечено проведення заміру опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання 1 раз на 2 роки (пункт 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ);

- не проведено технічне обслуговування усіх наявних вогнегасників (пункт 3.17 глави 3 розділу V ППБУ);

- для отримання працівниками відомостей про конкретні дії у надзвичайних ситуаціях на АЗС не обладнано з урахуванням особливостей виробничої діяльності інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту (пункт 13 ПКМУ № 444);

- до роботи на АЗС допускаються особи, які не пройшли навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму (пункт 10.1 глави 10 розділу VI ППБУ);

- АЗС не оснащено жорсткою буксирною штангою довжиною не менш 3 м для евакуації транспортних засобів з території АЗС у випадку пожежі (пункт 11 глави 1 розділу VII НАПБ В.01.058-2008/112);

- АЗС не забезпечено знаками пожежної безпеки (пункт 16 глави 1 розділу VII НАПБ В.01.058-2008/112);

- допускається експлуатація АЗС без переносного газоаналізатора у вибухозахищеному виконанні (пункт 30 глави 1 розділу VII НАПБ В.01.058-2008/112);

- АЗС не забезпечено розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж пожежною технікою (пункт 31 глави 1 розділу VII НАПБ В.01.058-2008/112);

- АЗС не оснащено 1 пересувним порошковим вогнегасником з масою заряду вогнегасної речовини не менше 100 кг (пункт 14 глави 1 розділу VII, додаток 2 пункт 6 НАПБ В.01.058-2008/112);

- АЗС не оснащено 2 ящиками з піском місткістю по 0,5 м3, лопатами, засобами для перенесення піску (ноші, возик тощо) та 2 покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу розміром 1,5 х 2 м (пункт 14 глави 1 розділу VII, додаток 2 пункт 7 НАПБ В.01.058-2008/112);

- не подано до місцевого органу державного нагляду у сфері ЦЗ оформлений паспорт потенційно небезпечного об`єкта (повний пакет документів) (пункти 17-19 Положення про паспортизацію ПНО);

- не створено об`єктовий матеріальний резерв для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій та проведення невідкладних відновлювальних робіт (пункт 3 ПКМУ №775);

- не розроблено план локалізації і ліквідації аварій (стаття 130 КЦЗУ, стаття 11 ЗУ «Про ОПН»);

- об`єкт не обладнано системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення (стаття 53 КЦЗУ).

Подальша експлуатація вищевказаної АЗС, розташованої за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький (Кропивницький) район, м. Бобринець, вул. Орджонікідзе (Незалежності), 3 із вищезазначеними порушеннями вимог пожежної та техногенної безпеки створює загрозу життю та здоров`ю людей (працюючому персоналу та особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі).

Вважаючи дані порушення такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Суд погоджується з висновком позивача, що встановлені порушення, які не були відповідачем усунуті, дійсно можуть створювати загрозу здоров`ю та життю людей (працюючому персоналу та особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно з підпункту 39 пункту 4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052, ДСНС України відповідно до покладених на неї завдань організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання.

Згідно з пунктом 7 вказаного Положення ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 року №3, у редакції наказу ДСНС від 29.03.2021 р. №167, встановлено, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (скорочена назва ГУ ДСНС України у Кіровоградській області) є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб (а.с.28-29).

З огляду на зміст пункт 2 Методичних рекомендацій з оформлення та подачі адміністративного позову органами державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки щодо застосування заходів реагування, які є додатком до окремого доручення ДСНС України №02-6101/263 від 03.07.2013 р. підготовка адміністративних позовів щодо застосування заходів реагування при виявленні порушення вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб здійснюється центральним органом виконавчої влади, який здійснює державний нагляд (контроль) у визначеній сфері, та його територіальними органами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Київ та Севастополь (а.с.31).

Частиною 1 статті 66 КЦЗ України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Абзац перший частини 5 статті 4 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності": виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частина 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності": на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Частина 2 статті 12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності": у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Санкція, що застосовується до суб`єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом.

Як встановлено судом, позивачем проведено позапланову перевірку автозаправної станції з газозаправним пунктом ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , з метою дотримання законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Під час розгляду справи в суді, відповідачем жодних вимог пожежної та техногенної безпеки, які вказані у позовній заяві та Акті перевірки не усунуто. Зазначені порушення відповідачем не усунуті з дати їх виявлення - 06.07.2021 року.

Суд зауважує, що не усунення вказаних в акті перевірки №7 від 06.07.2021 року порушень в повному обсязі та в найкоротші строки потенційно створює ситуації, де неможливо вчасно вжити заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу.

Пункти 29, 33 та 43 частини 1 статті 2 КАС України визначають, що об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Пунктами 1, 3 та 4 частини 1 статті 7 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Згідно пункту 21 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

Суд убачає, що вказаний об`єкт - автозаправна станція, яка складається з будівель: операторна «А», вбиральня «Б», навіс «В», ємкості « 1-5», огорожа «N-N2», колонки « 6-8», що розташована за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький (Кропивницький) район, м. Бобринець, вул. Орджонікідзе (Незалежності), 3, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 715 "Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки Державною службою з надзвичайних ситуацій" віднесена до високого ступеня ризику.

Тобто, об`єкт відповідача - автозаправна станція (АЗС), є потенційно небезпечним об`єктом та відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки, а подальша його експлуатація із вищезазначеними неусуненими порушеннями вимог пожежної та техногенної безпеки створює загрозу життю та здоров`ю людей (працюючому персоналу та особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі).

Суд враховує, що поняття "загроза життю та здоров`ю" є оціночним. При цьому під час обрання заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель і споруд, слід враховувати принцип співмірності обраного заходу реагування виявленим порушенням та тим, що залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами (принцип пропорційності).

Так, невизначення відповідного протипожежного режиму на об`єкті, не проведення інструктажів та не проходження керівним складом та посадовими особами навчання з питань пожежної, техногенної безпеки і функціонального навчання з питань цивільного захисту, відсутність планів (схем) евакуації, інформаційно-довідкового куточка з питань цивільного захисту призведе до незнання або низького рівня знань працівниками основних правил пожежної, техногенної безпеки, що в свою чергу може призвести до виникнення пожежі, аварії та унеможливить злагодженість і правильність дій у разі виникнення надзвичайної ситуації, це буде створювати перешкоди під час рятування людей, що у свою чергу може призвести до їх загибелі.

При відсутності пристроїв захисту об`єкта від прямих попадань блискавки у випадку попадання блискавки в будівлі, споруди та резервуари виникне небезпечне іскріння, полум`я та електричний струм, що з`явиться у результаті дії високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів, що сприятиме виникненню пожежі з її небезпечними факторами для життя людей.

При застосуванні під час відкривання і закривання пробок металевої тари, проведенні робіт із обслуговування та ремонту технологічного обладнання у вибухонебезпечних зонах інструменту, що утворює іскри, може призвести до виникнення вибуху (пожежі) з її небезпечними факторами для життя людини.

Не проведення ідентифікації на предмет чинників небезпеки не дає змоги отримати об`єктивну інформацію про умови, які можуть призвести до підвищення ступеня небезпеки та рівня ризику і невжиття заходів щодо локалізації і ліквідації можливих наслідків аварій на об`єкті, які будуть впливати на життя людей, а також швидко визначити наявну небезпеку та її чинники для своєчасного реагування у разі виникнення надзвичайної ситуації і рятуванню людей.

Не проведення замірів опору ізоляції та перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання унеможливлюється визначення її стану і безпечного застосування

освітлювальної та силової електромережі під час повсякденного функціонування, а особливо при виникненні короткого замкнення, перевантаження, що може призвести до виникнення пожежі та впливу на людину небезпечних факторів надзвичайної ситуації (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур).

Недостатня кількість вогнегасників та несвоєчасне проведення технічного обслуговування наявних вогнегасників, а також неукомплектованість пожежних щитів (стендів) пожежним інвентарем не дозволить швидко ліквідувати пожежу на ранній стадії, силами обслуговуючого персоналу, до набуття нею значних розмірів, що створить загрозу для здоров`я і життя людей.

Відсутність буксирної штанги не дасть можливість вчасно і безпечно евакуювати транспортні засоби з території автозаправної станції у разі виникнення загорання та запобігти розповсюдженню пожежі, яка буде загрожувати життю і здоров`ю людей.

Відсутність на АЗС переносного газоаналізатора у вибухозахищеному виконанні не дасть можливості контролювати концентрацію випаровувань горючих рідинна території автозаправної станції (складу паливно-мастильних матеріалів), що може призвести до їх накопичення, вибуху, як наслідок, травм і загибелі людей.

У разі виникнення пожежі на АЗС відсутність в достатній кількості або ж невідповідність якості плівкоутворювального піноутворювача (вогнегасної речовини) унеможливить у найкоротший термін ліквідацію надзвичайної ситуації пожежно-рятувальною технікою, що призведе до збільшення часу дії небезпечних чинників пожежі на людей, крім того, у разі тривалої дії підвищеної температури на апаратуру заправки може призвести до вибуху і ураження оточуючих.

Відсутність створеного матеріального резерву на об`єкті не дасть змоги при виникненні надзвичайної ситуації вчасно відреагувати на її ліквідацію, надати допомогу постраждалому населенню, провести невідкладні та інші відновлювальні роботи, що у свою чергу може загрожувати життю (здоров`ю) людей.

Відсутність аварійно-рятувального обслуговування на об`єкті, а також відсутність плану локалізації та ліквідації аварій на АЗС призведе до неналежної організації проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій, боротьби з їх наслідками, а також забезпечення функціонування підрозділів у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайних ситуацій.

Відсутність системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення на об`єкті підвищеної небезпеки у разі їх виникнення надзвичайної ситуації призведе до її пізнього виявлення та оповіщення людей, у зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть неефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей, що призведе до їх отруєння, а також збільшиться час прибуття пожежно-рятувальних підрозділів (несвоєчасно передасться сигнал про НС), що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів надзвичайної ситуації на людей, що перебуватимуть на об`єкті.

Отже, встановлені позивачем порушення дійсно створюють загрозу здоров`ю та життю людей (працюючому персоналу та особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі), оскільки не усунення таких може призвести, у разі здійснення пожежі, до невідворотних наслідків у вигляді загибелі людей.

Доказів усунення вказаних вище порушень пожежної та техногенної безпеки відповідачем суду не надано.

Суд наголошує, що забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частинами 1 та 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З огляду на викладене, підставою для застосування заходів реагування є встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Пункт 4 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 р. № 1417, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 року за №252/26697: пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

За результатами перевірки відповідачем не усунено всі виявлені порушення вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, як працюючого персоналу, відвідувачів, а також осіб, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації (пожежі), в разі її виникнення.

Результати перевірки було зафіксовано актом №7 від 06.07.2021 року, який має доказове значення.

Таким чином, фіксування в акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і є їх встановленням в розумінні частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, що є підставою для застосування заходів реагування.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховного Суду у постанові від 24 липня 2018 року по справі №813/5461/15 (провадження №К/9901/4616/18), а згідно частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, обов`язок щодо забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки покладено на суб`єкта господарювання незалежно від того, чи є він власником або користувачем відповідного об`єкта. Виникненню такого обов`язку кореспондує здійснення господарської діяльності за відповідною адресою.

Принагідно суд зауважує, що автозаправна станція є об`єктом з високим ступенем ризику, а відтак робота газозаправної станції з порушенням протипожежних норм становить великий ризик як для працівників цієї станції так і для відвідувачів/споживачів.

Разом з тим, при обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли і тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №826/11480/17, від 26 лютого 2020 року у справі № 826/7073/18, від 25 лютого 2020 року у справі № 826/15768/18, від 16 березня 2021 року у справі № 520/11610/19.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, у разі заперечення проти позову, відповідач повинен довести факт усунення встановлених позивачем порушень.

Натомість документальних доказів усунення встановлених позивачем порушень суду взагалі не надано.

Таким чином, з урахуванням принципу співмірності, суд вважає наявними підстави для застосування відносно відповідача заходів реагування у сфері державного контролю.

Беручи до уваги, що порушення правил пожежної та техногенної безпеки на потенційно небезпечному об`єкті з високим ступенем ризику, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що зумовлює наявність публічного інтересу для вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом повного зупинення роботи (експлуатації) автозаправної станції з газозаправним пунктом, що розташована за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, проспект Соборний, 147-а, у даному випадку суспільний інтерес превалює над приватним інтересом відповідача, а тому вжиття судом заходів реагування відповідатиме принципу пропорційності.

При цьому, суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Позивач звертаючись до суду просив застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення роботи (експлуатації) автозаправки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони її використання (експлуатації) ФОП ОСОБА_1 та опечатування (опломбування) вентилів запірної арматури трубопроводів, технологічного обладнання (ємностей, заправних колонок), а також вхідних дверей до операторської, в`їзних воріт до вказаної АЗС.

З огляду на положення частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України належним способом вжиття заходів реагування, як на думку суду є відповідна заборона певної діяльності без зазначення способу виконання рішення суду, оскільки опечатування (опломбування) вхідних дверей не створює заборони використання будівлі, а тому в задоволенні позовної вимоги в цій частині слід відмовити. Суд зауважує, що ФОП ОСОБА_1 допущено порушення в частині здійснення господарської діяльності при використанні автозаправки, а відтак, питання яким чином буде виконане рішення суду, наразі згідно технологічних умов об`єкту господарювання встановити неможливо.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 КАС України, стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (вул. Пашутінська, 1, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25015; ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом повного зупинення роботи автозаправки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших позивних вимог відмовити.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук