Справа № 159/1068/21
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/1068/21
Провадження № 2-а/159/35/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області (Полтавська область, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 206486 від 09.02.2021 року та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Полтавській областіпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 206486 від 09.02.2021 року та закриття провадження у справі.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач своєю постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №206486 від 09.02.2021 року неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення Правил дорожнього руху України.

Позивач стверджує, що жодним чином не порушив ПДР України, вказуючи при цьому на ряд порушень норм матеріального та процесуального права, допущених відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в своєму адміністративному позові просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 206486 від 09.02.2021 року та закрити провадження у справі. Крім цього, позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. не визнає та просить вказану вимогу залишити без задоволення. Зокрема, представник відповідача вказує, що позивачем не долучено до матеріалів справи договору про надання правової допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), та підтвердження адвокатом факту оприбуткування отриманої суми гонорару даними Книги обліку доходів і витрат. Інших заперечень проти позову представник відповідача не подав.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

Судом встановлено, що 09.02.2021 року винесено постанову серії БАБ № 206486 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що він 09.02.2021 року о 23 год. 45 хв., в м. Горішні Плавні, транспортним засобом "VOLVO", державний номер НОМЕР_1 , з причепом "МахТrаіlеr", державний номер НОМЕР_2 , по дорогах місцевого значення перевозив вантаж більше встановленої норми, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем у обґрунтування адміністративного позову, у той час, як доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як зазначає позивач у адміністративному позові, у даному випадку він не порушував вимог Правил дорожнього руху та не порушував вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Такі доводи позивача жодним чином не спростовані відповідачами в ході розгляду даної справи.

Таким чином, наведені позивачем обставини не спростовані відповідачами, суду не представлено доказів в підтвердження обставин, викладених у постанові в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведена. Доказів, які підтверджували б факт вчинення позивачем правопорушення, відповідачем не надано.

За таких обставин, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 від 09.02.2021 року не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні не виконано усі вимоги чинного законодавства та не з`ясовано усіх обставин справи, а тому постанова підлягає скасуванню.

Натомість, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу до задоволення не підлягає.

Так, порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу врегульований положеннями ст. 134 КАС України.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Тобто, сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Такі витрати повинні бути обґрунтованими та доведеними стороною в процесі.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів оплати гонорару (квитанцію до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касовий чек), тому такі витрати стягненню не підлягають.

Крім цього, ч. 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при подачі адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 454,00 гривні.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача в користь позивача понесені судові витрати в сумі 454,00 гривні.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області (Полтавська область, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 206486 від 09.02.2021 року та закриття провадження у справі- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 206486 від 09.02.2021, винесену інспектором поліції Стоян Дмитром Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Головуючий:П. Ю. Бойчук