Справа № 240/20508/21
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Нагірняк М.Ф.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, щодо ненарахування та невиплати йому разової грошової допомоги до 5 травня, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком як учаснику бойових дій з урахуванням вже проведеної виплати за 2020 рік;
- стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат недовиплачену йому разову грошову допомогу до 5 травня, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведеної виплати в сумі 1390,00 грн - 6800,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Відповідач у 2020 року виплатив разову грошову допомогу до 5 травня не у розмірі, встановленому Законом, а відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року № 112 та на підставі п.26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у зменшеному розмірі. У той же час, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 поновлене право фізичних осіб на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, встановлених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Ухвалою суду від 07.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вважає, що Позивачем пропущено строк, передбачений ст.122 КАС України, для звернення з даним позовом за 2020рік.
28.09.021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій Позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та поновити строк для звернення до суду.
Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач, ОСОБА_1 , є учасником бойових дій, у зв`язку з чим він перебуває на обліку як отримувач щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.
Як зазначено в позові, в 2020 році Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатив Позивачу вказану допомогу в розмірі 1390,00 грн.
Позивач вважає, що Відповідачем протиправно не виплачено разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, встановленої статтею 12 Закону № 3551-XII з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, тому звернувся до суду.
Суть спірних відносин між сторонами по даній справі зведена виключно до розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, що передбачена Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII).
Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані, насамперед, приписами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII).
Види пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них встановлені статтею 12 вказаного Закону № 3551-XII.
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 статтю 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" було доповнено частиною п`ятою такого змісту: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком".
Пунктом 20 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" згадану вище норму права було викладено в такій редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 визнано неконституційними зокрема положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

В подальшому, в відповідно до пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України було визначено, що вказана нормам (стаття 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати зокрема розмір разової грошової допомоги до 5 травня.

На реалізацію приписів цієї норми закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - Постанова № 112), де передбачено, що районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень.

Разом з тим, Конституційний Суд України Рішенням від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, дійшов висновку про те, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відновлено дію статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Отже, на час виплати Позивачу у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551-XII і Постанова №112.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2020 році слід застосовувати не Постанову КМ України № 112, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.

З огляду на викладене, суд зазначає, що разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році повинна виплачуватися учасникам бойових дій у розмірі, встановленому частиною п`ятою статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-ХІV. При цьому, вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені при розгляді зразкової справи у рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у зразковій справі № 440/2722/20.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у зразковій справі №440/2722/20, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України, прямо зазначено, що вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком. Відповідно до ч. 1 статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким законом є Закон України про Державний бюджет України на відповідний рік. Згідно із частиною 4 статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Закон № 1058-ІV є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком. Отже держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу. Таким чином, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає саме частина 1 статті 28 Закону № 1058-ІV.

У вказаному рішенні також зазначено, що відмова Відповідача в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом № 3551-ХІІ, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті.

Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі "Кечко проти України").

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, відмова у виплаті Позивачу грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі, встановленому Законом, і виплата її відповідно до постанови № 112 у зменшеному розмірі, є неправомірними.

Суд враховує, що нарахування та виплата Позивачу спірної разової щорічної грошової допомоги здійснювалася Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, а тому саме вказаний суб`єкт владних повноважень є належним Відповідачем у спірних відносинах.

Суд зазначає, що відповідно до вимог частини першої статті 28 Закону України від 09 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком установлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, лише за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу.

Водночас частиною другою статті 28 цього ж Закону N 1058-IV передбачено, що з 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у зразковій справі № 440/2722/20 прямо зазначено, що при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає саме частина перша статті 28 Закону N 1058-IV. Тобто, обрахунок такої щорічної разової грошової допомоги здійснюється виходячи із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України такий правовий висновок Верховного Суду підлягає обов`язковому врахуванню при вирішенні даних спірних відносин.

Суд враховує, що відповідно до положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01 січня 2020 року прожитковий мінімумум для осіб, які втратили працездатність, складає 1638,00 гривень. Тобто, розмір п`яти мінімальних пенсій за віком складає 8190,00грн.

Суд враховує, що відповідно до ч.1,2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачу відповідь на запит від 05.03.2021 року від Відповідача не надійшла.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов та вважає, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин.

Враховуючи викладене, вказане порушене право Позивача підлягає поновленню та судовому захисту шляхом стягнення з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації різниці недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік ОСОБА_1 як учаснику бойових дій в сумі 6800,00 грн. ( 8190,00 грн. - 1390,00 грн.)

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправною відмову Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у виплаті ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком в сумі 6800,00 грн. з урахуванням проведеної раніше виплати.

Стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації (вул. Чуднівська, 105, м. Житомир, 10005 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) як учаснику бойових дій 6800,00 грн. недоплаченої частини разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк