Справа № 569/12633/21
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. розглянувши в порядку письмового провадження в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.06.2021 р. рядовий поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області Гаврилюк М.Р. винесла постанову серії ЕАН № 4337891 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Вище зазначене рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що «11.06. о 17.00 год 05 хв. 41 сек.,в м. Рівне по вул. 16 Липня,49/51, водій керуючи транспортним засобом здійснив стоянку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.35 Правил дорожнього руху України, чим порушив п.ЗЗ Правил». Таким чином, на думку Відповідача, позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Аналіз оскаржуваної постанови дає підстави стверджувати про те, що Відповідачем, на порушення вимог ст. 283 КУпАП у описовій частині не вказано, а ні хто вчинив адміністративне правопорушення, а ні який транспортний засіб зафіксовано в момент вчинення правопорушення. Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що порушення вчинив «водій». При цьому, хто саме був цим «водієм» з опису обставин правопорушення не вбачається. Також, у графі «транспортний засіб (марка, модель, номерний знак)» оскаржуваної постанови зазначено «Ford», д.н.з НОМЕР_1 , при цьому не зрозуміло чи саме цей автомобіль зафіксовано під час вчинення адміністративного правопорушення.

Вважає, що патрульний поліції протиправно знехтував вимоги ст.ст.268, 278, 279 КУпАП, щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Інспектор, розглядаючи справу, порушив вимоги ст.245 КУпАП щодо повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, ст.ст.251, 252 КУпАП щодо оцінки доказів, оскільки інспектор не оцінював ніяких доказів, обмежившись складанням постанови, що є недостатньою підставою, ст.278 КУпАП щодо підготовки справи до розгляду, оскільки підготовка до справи не проводилась взагалі.

Також під час документального оформлення нібито правопорушення, інспектор поліції не роз`яснив йому права та обов`язки, чим порушив вимоги ст.ст.268, 279 КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а просто склав постанову, в якій не зазначив, які документи до неї додаються і не зробив відповідної відмітки. Свідків які могли б підтвердити факт правопорушення йому не показували і не ознайомлювали, не повідомляли про те, що ведеться відеофіксація. В порушення вимог ст.ст.251, 280 КУпАП у постанові немає даних чи були свідки правопорушення.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи є обставини, що пом`якшують, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Інспектор, розглядаючи справу, вимогами даної статті знехтував.

Таким чином оскаржувана постанова прийнята з порушенням ст.ст.245, 251, 252, 256, 268, 278, 279, 280 КУпАП відповідно є незаконною і необґрунтованою і підлягає до скасування.

Просить постанову серії ЕАН4337891 від 11.06.2021 відносно ОСОБА_1 винесену інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліціїГаврилюк М.Р. скасувати . Справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. В судове засідання позивач не з`явився. Згідно поданої заяви ОСОБА_1 просив розглядати справу у його відсутність в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача за довіреністю О.В.Бикова до суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому вказав, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, поліцейський маввсі законні підставидля притягнення позивача доадміністративної відповідальності, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів, оскаржувана постанова винесена на підставі та в порядку передбаченому законодавством. Просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно ч.9 ст. 205 КАС України,якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Тому, враховуючи неявку учасників справи у судове засідання, беручи до уваги відсутність заяв чи клопотань про виклик свідків чи експертів, суд вважає за можливе розглянути цю справу у письмову провадженні.

Ухвалою суду від 22.06.2021 р. позовна заява ОСОБА_1 залишалася без руху з наданням строку для оплати судового збору.

На виконання ухвали суду представником ОСОБА_1 було подано до суду оригінал квитанції про сплату судового збору на суму 454.00 грн. та ухвалою суду від у справі відкрите спрощене позовне провадження призначено розгляд справи з викликом сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву та заперечень.

Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 11.06.2021 інспектором 1 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції Гаврилюк М.Р. була винесена постанова серії ЕАН 4337891 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1 .

Як зазначено у вказаній постанові, 11.06.2021 о 17.19 год. в м.Рівне, вул.16 Липня, 49/41, водій автомобіля марки «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.35 ПДР «Стоянка заборонена», чим порушив п. 33 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121, ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до відзиву, наданого представником УПП Рівненської області ДПП Бикова О.В. від 23.09.2021 вбачається, що останній на сторінці №3 інформує суд , про обставини, які не стосуються досліджуваних обставин, а саме, звертає увагу суду про подію, яка не має ніякого відношення до події, а також доказам, які підтверджують обставини, наведені у постанову серії ЕАН4337891 від 11.06.2021.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до п.1.10 Правил Дорожнього руху України, затвердженого постановою КМУ від 10.10.2021, « зупинкою руху транспортного засобу на час до 5 хвилин, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів», а тому, у відсутність достатніх даних про вищевказану обставину про те, що співробітниками поліції не було спростовано ту обставину, що зупинка була вимушена, а співробітниками поліції вказана обставина не була спростована.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи у вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення. Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З огляду на те, що прохання позивача про ознайомлення його з доказами вчиненого правопорушення до уваги взяті не були, позивача було позбавлено можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі а також позбавлено останнього права на юридичну допомогу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в рамках повноважень і в спосіб передбачений Конституцією України та Законами України. Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Однак, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази провини правопорушника, окрім постанови про адміністративне правопорушення, що розцінюється судом як односторонність та неповнота при складанні вищевказаної постанови.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 Кодексу).

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Жодного з доказів, перелічених у статті 251 КУпАП, які містять фактичні дані, на основі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідач суду не надав.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. (Правовий висновок Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2018 року по справі №263/15738/16- а). Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні(Правовий висновок Верховного Суду у Постанові від 30 травня 2018 року по справі №337/3389/16- а). Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. (Правовий висновок Конституційного Суду України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Через відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч1 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова інспектора за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів, факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху належним чином не доведений і не встановлений, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН4337891 від 11.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненськиймiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області, місце знаходження: 33028, м.Рівне, вул. Ст.Бандери, 14-А.

Повний текст рішення виготовлено 18.11.2021 року.

Суддя: О.В.Панас