Справа № 240/5487/21
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 листопада 2021 року м. Житомир справа № 240/5487/21
категорія 111030600
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Шимоновича Р.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Сахнюкове" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Селянське (фермерське) господарство "Сахнюкове" із позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про ввизнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року адміністративний позов адміністративний позов Селянського (фермерського) господарства "Сахнюкове" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення від 10.12.2020 року №2221798/30825055 комісії Головного управління ДПС у Житомирській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкової накладної №36 від 25.10.2020 року на суму податку на додану вартість 82546,67 грн.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №36 від 25.10.2020 року на суму податку на додану вартість 82546, 67 грн., днем направлення її на реєстрацію.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

Стягнуто на користь Селянського (фермерського) господарства "Сахнюкове" сплачений судовий збір в сумі 1135,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Стягнуто на користь Селянського (фермерського) господарства "Сахнюкове" сплачений судовий збір в сумі 1135,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі №240/5487/21. У вказаній заяві представник позивача просить відшкодувати понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Представник Головного управління ДПС у Житомирській області подав до суду заперечення на клопотання представника позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, у якому просить відмовити у задоволенні вказаної заяви. Обгрунтовано таку позицію тим, що витрати позивача на правничу допомогу, які зазначені у заяві в розмірі 7000 грн. є необгрунтованими та не пропорційними до предмета спору. Зокрема, справа по своїй суті є нескладною, отже, сума, заявлена позивачем до відшкодування є надмірною.

З урахуванням положень ч.3 ст.252 КАС України, суд вважає, що перешкоди для розгляду заяви позивача в порядку письмового провадження відсутні.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, суд враховує таке.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами ч. 1, 2 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положення ч. 3, 4 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Приписами п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п. 6, 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.11.2021 року у справі №640/24741/19.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом з`ясовано, що з метою надання позивачу професійної правничої допомоги між Селянським (фермерським) господарством "Сахнюкове" та адвокатом Якимченка М. М. укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги від 22.03.2021 року.

Факт надання правничої допомоги по вищевказаному Договору підтверджується Актом прийому надання (правничої) допомоги від 11.10.2021, відповідно до якого, надання послуг полягає в наступному:

- аналіз ситуації, що склалася у спірній ситуації клієнта, вивчення наданих клієнтом документів, розроблення правового алгоритму та порядку захисту порушених прав і узгодження наведеного з клієнтом - 50 хв.;

- надання усних консультацій щодо строків та порядку звернення до адміністративного суду з урахуванням досудового врегулювання спору - 10хв. ;

- підготовка позовної заяви, формування позовних матеріалів і додатків, та надсилання безпосередньо в поштовому відділенні позову до Житомирського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - 310 хв.;

- підготовка відповіді на відзиви на позовну заяву Головного управління ДПС у Житомирській області, ДПС України, оформлення розсилання безпосередньо у поштовому відділенні копії іншим учасникам справи №240/5487/21 та подання цього до Житомирського окружного адміністративного суду - 230 хв.;

- підготовка та подання заяви про покладання судових витрат на професійну правничу допомогу з ухваленням додаткового судового рішення - 20 хв.;

- консультування щодо порядку можливої тривалості по строкам розгляду спору у даній справі - 10 хв.

Згідно з Актом прийому надання (правничої) допомоги від 11.10.2021 року наданих послуг по договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.03.2021 року адвокат надав позивачу юридичні послуги на суму 7000 грн.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Суд погоджується з позицією представника відповідача, що заявлена до відшкодування сума витрат на правову допомогу не співмірною із заявленими позовними вимогами.

Водночас, суд відмічає, що адміністративна справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, що свідчить про те, що така справа належить до справ незначної складності, що також вказує на необґрунтовано завищену вартість наданих послуг.

Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача 4000,00 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки саме така сума, на думку суду, є співмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись статтями 139, 242-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Заяву представника Селянського (фермерського) господарства "Сахнюкове" про ухвалення додаткового рішення, - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь Селянського (фермерського) господарства "Сахнюкове" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Селянського (фермерського) господарства "Сахнюкове" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 22 листопада 2021 року.

Суддя Р.М.Шимонович