Справа № 280/9407/21
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 листопада 2021 року м. Київ № 280/9407/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали Громадської організації "Вольтерра" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Біляївський збагачувальний комбінат" про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

06.10.2021 Громадська організація "Вольтерра" звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо незупинення розгляду заяв ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" () про надання дозволів: на будівництво збагачувальної фабрики із збагачення та переробки каоліну на території Павлівської сільської ради, (клас наслідків СС2), та на будівництво кар`єра з видобування каоліну на території Павлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області за межами населеного пункту. Відпрацювання Східної ділянки Біляївського родовища первинних каолінів (клас наслідків ССЗ) до вирішення судових справ щодо об`єкта такого будівництва;

- визнати протиправним та скасувати дозвіл на будівництво збагачувальної фабрики із збагачення та переробки каоліну на території Павлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області за межами населених пунктів, дата реєстрації 05.03.2021 реєстраційний номер ІУО3, що виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України;

- визнати протиправним та скасувати дозвіл на будівництво кар`єра з видобування каоліну на території Павлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області за межами населеного пункту. Відпрацювання Східної ділянки Біляївського родовища первинних каолінів, дата реєстрації 29.04.2021 реєстраційний номер ІУ01, що виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2021 позовну заяву та заяву про забезпечення позову Громадської організації "Вольтерра" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Біляївський збагачувальний комбінат" про визнання дій протиправними та скасування рішень, передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва на підставі пункту 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2021 адміністративну справу передано на розгляд судді Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенку В.П.

З наявних матеріалів вбачається, що питання про відкриття провадження не вирішувалось.

Разом з тим, вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття позовної заяви до розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва та відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до положень частини другої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Пунктом 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Так, Громадською організацією "Вольтерра" у своєму позові зазначено адресу: 70002, Запорізька обл., Запорізький район, м. Вільнянськ, вул. Соборна, 35.

Крім того, до позовної заяви додано і виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка підтверджує місцезнаходження вказаної громадської організації за зазначеною у позовній заяві адресою.

Позивач, беручи до уваги своє місцезнаходження та врахувавши приписи частини першої статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом, - визначив суд, до якого він звертається - Запорізький окружний адміністративний суд.

З наявних матеріалів позову не вбачається, що позивач змінив своє волевиявлення відносно територіальної підсудності справи.

З ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2021 щодо передачі справи за підсудністю вбачається, що остання мотивована тим, що "спірні дозволи на будівництво видані ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат", а тому в розумінні ч.1 ст.25 КАС України конкретно вони стосуються саме Товариства з обмеженою відповідальністю "Біляївський збагачувальний комбінат". Отже, у разі якщо б позивачем по справі виступало ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат", то відповідно останній мав право вирішувати яким судом буде розглядатись адміністративна справа, а саме за його місцезнаходженням чи за місцезнаходженням відповідача. В свою чергу, спірні рішення та дії відповідача, безпосередньо не стосуються позивача, оскільки останнє діє як громадська організація в інтересах необмеженої кількості осіб мешканців територіальної громади, у зв`язку з чим до даної позовної заяви не можуть застосовуватись положення ч.1 ст.25 КАС України".

Одночасно суд повторно звертає увагу на положення частини першої статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

При цьому, обґрунтовуючи підстави звернення до суду з даним позовом, позивач зазначив, що останній є природоохоронною організацією, яка відповідно до положень Орхуської конвенції, законів України та свого Статуту має право на представництво в суді екологічних інтересів суспільства та окремих його членів з метою захисту порушених прав людини та громадянина або з метою усунення порушень вимог екологічного законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно зі статтею 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Екологічні інтереси населення також можуть захищатися у судовому порядку на підставі частини сьомої статті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів статті 66 Конституції України, відповідно до яких ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю.

Орхуська конвенція ратифікована Законом України від 06.07.1999 № 832-ХІV, тому її положення, відповідно до статті 9 Конституції України, є нормами прямої дії, а положення національного законодавства про процедури і механізми судового захисту порушених екологічних прав та інтересів можуть їх конкретизувати.

Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства.

Водночас відповідно до Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості у процесі ухвалення рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні [(згідно із Настановами щодо впровадження Орхуської конвенції (ООН, 2000 рік)]. Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.

Наведений висновок міститься і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/8122/17.

З аналізу наведених положень вбачається, що право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися громадянами особисто або спільно - через об`єднання громадян (громадськість).

Таким чином, при зверненні до суду з даним позовом Громадська організація "Вольтерра" має право вибору альтернативної підсудності та скористалась таким правом, звернувшись саме до Запорізького окружного адміністративного суду, позаяк і предметом позову є документи на будівництво об`єктів на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

Крім того, і третя особа, якій надані такі дозволи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Біляївський збагачувальний комбінат", також знаходиться на території Запорізької області: м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 16.

Слід звернути увагу, що суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді, позаяк, альтернативна територіальна підсудність зумовлена необхідністю або доцільністю надання позивачеві права вибору суду, який розглядатиме справу. Встановлення правил альтернативної підсудності створює позивачу більш сприятливий режим для участі в судочинстві (наприклад, зменшуються витрати часу на звернення до суду, що, у свою чергу, може вплинути на оперативність розгляду справи). Відтак, право позивача на альтернативну підсудність є абсолютним і не може бути обмежене, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає виключень з нього.

З наведеного у сукупності вбачається, що справа була та є підсудною Запорізькому окружному адміністративному суду, до якого і звернувся позивач, скориставшись своїм правом, гарантованим статтею 25 Кодексу адміністративного судочинства України.

У свою чергу, Окружний адміністративний суд міста Києва може прийняти до свого провадження справу лишу у випадку, якщо вона передана, як уже зазначалось вище, в установленому порядку.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини у сукупності, в контексті викладених норм процесуального закону, пункту 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, а також беручи до уваги те, що місцем знаходження Громадської організації "Вольтерра" є: 70002, Запорізька обл., Запорізький район, м. Вільнянськ, вул. Соборна, 35 та відповідно до свого волевиявлення позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду для розгляду та вирішення даної справи, а матеріали справи не містять доказів зміни позиції з цього приводу позивача щодо розгляду даної справи іншим адміністративним судом, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що вказана адміністративна справа підсудна Запорізькому окружному адміністративному суду та підлягає передачі до цього суду для розгляду та вирішення по суті.

Керуючись статтями 19, 20, 22, 25, 29, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов та додані до нього матеріали разом з заявою про забезпечення позову Громадської організації "Вольтерра" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Біляївськкий збагачувальний комбінат" про визнання протиправними дій та скасування рішення - передати на розгляд Запорізькому окружному адміністративному суду (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 65-в).

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Згідно частини першої статті 295 та частини першої статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.П. Катющенко