Справа № 280/10869/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 листопада 2021 року Справа № 280/10869/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Конишевої О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 )

до Оріхівського відділу Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Запорізька, буд. 59, м. Оріхів, Запорізька область, 70504, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Оріхівського відділу Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Мякішевої Аліни Володимирівни у виконавчому провадженні №66352410 від 07.10.2021 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що державному виконавцю позивач неодноразово письмово пояснювала, що діти категорично не бажають бачитися з батьком та спілкуватися з ним через вчинення домашнього насилля. У випадку забезпечення з її боку примусового побачення дітей з батьком (в тому числі й засобами Інтернет - зв`язку), вона діє всупереч їх волі, що безумовно, завдасть шкоди їх фізичному та психологічному здоров`ю. Позивач вказує, що нею неодноразово заявлялося клопотання про залучення до участі у виконавчому провадженні №66352410 органу опіки та піклування - служби у справах Дітей Оріхівської міської ради та заслуховування думки дітей з приводу побачень з їх батьком. Вважає, що за умови негативного відношення дітей до біологічного батька через вчинення ним домашнього насильства їх категорична відмова від побачень (в тому числі й засобами Інтернет-зв`язку), не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин. Просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що виконавчий документ, за яким відкрито виконавче провадження №66352410, виданий на примусове виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2020 року у справі № 334/8619/18, яке залишено без змін Запорізьким апеляційним судом 02 лютого 2021 року та, відповідно, цього ж дня набрало чинності. Згідно змісту зазначеного судового рішення, отриманого з Єдиного державного реєстру судових рішень, саме такий спосіб участі стягувача у спілкуванні з дітьми визначений судом з урахуванням насамперед інтересів дітей, позиції служби у справах дітей, бажання батька систематично спілкуватися з дітьми, позицію матері дітей та встановлені обставини щодо вчинення позивачем домашнього насильства, вікових особливостей дітей, ставлення дітей до батька та наявність між ними на теперішній час психоемоційних перешкод у спілкуванні. З наведеного вбачається, що судом досліджувалось питання психоемоційного стану дітей у зв`язку зі спілкуванням з батьком їх (дітей) небажання не є поважною причиною невиконання боржником рішення суду.

Від представника третьої особи до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що державний виконавець виконує свої прямі обов`язки, які передбачені законом «Про виконавче провадження», тому немає жодних підстав для задоволення такої позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 23.11.2021 на 11 год.30 хв., залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача будь-яких клопотань не надходило. Від відповідача 22.11.2021 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Від представника третьої особи 23.11.2021 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення виготовлене в межах десятиденного строку, визначеного ч. 4 ст. 287 КАС України.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

11.08.2021 року державним виконавцем Оріхівського відділу Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийнято виконавче провадження №66352410 відкрите за виконавчим листом №334/8619/18 виданий 02.08.2021 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2020 по справі №334/8619/18: зобов`язано ОСОБА_4 не перешкоджати батькові ОСОБА_5 брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначено ОСОБА_5 спосіб участі у спілкуванні з дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином:

- надати можливість ОСОБА_5 безперешкодно спілкуватися з дітьми засобами інтернет-зв`язку ввечері кожного дня протягом 20 хвилин, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей;

- надати можливість ОСОБА_5 безперешкодно спілкуватися з дітьми під час його перебування у місті Запоріжжі протягом одного тижня один раз на три місяці, - у будні дні з 17-00 години до 19-00 години в присутності матері та за попередньою домовленістю, у вихідні дні протягом чотирьох годин в період часу з 10-00 години до 19-00 години в присутності матері та за попередньою домовленістю, з можливістю вільного пересування по місту Запоріжжю, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей.

16.08.2021 на електронну пошту Оріхівського ВДВС надійшла заява- повідомлення представника стягувача за ВП № 66352410 щодо невиконання боржником рішення, до якої додані скрин-копії листування ОСОБА_2 з боржником.

Строк на виконання рішення, встановлений боржнику у постанові про відкриття виконавчого провадження сплинув 16.08.2021, але перевірити його виконання не виявилось можливим, оскільки виходом за адресою боржника потрапити до під`їзду не вдалось, про що складено акт державного виконавця від 16.08.2021. На виклик до виконавця 16.08.2021 боржник не з`явилась.

23.08.2021 від позивача надійшли письмові пояснення у виконавчому провадженні № 66352410 від 02.08.2021, згідно яких встановлено, що позивач не прибув на виклик до виконавця 16.08.2021 у зв`язку з тим, що постанова про прийняття виконавчого провадження від 11.08.2021 та виклик отримані нею 17.08.2021. Також, у поясненні позивачка повідомила, що діти категорично не бажають бачитися з батьком та спілкуватись з ним через вчинення домашнього насилля, у випадку забезпечення з боку боржника примусового побачення дітей з батьком вона буде діяти всупереч їх волі, що, безумовно завдасть шкоди їх фізичному та психологічному здоров`ю, перешкод батькові у вихованні та спілкуванні з дітьми вона не чинила та не чинить, повідомила про звернення до Ленінського районного суду міста Запоріжжя із заявою про роз`яснення судового рішення. До пояснення боржник додала копію висновку психолога-психоаналітика від 02.08.2021 № 54, роздруківку з сайту Укрпошти щодо рекомендованого листа.

25.08.2021 державним виконавцем винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій за ВП № 66352410, якою встановлено строк на виконання рішення до 09.09.2021.

10.09.2021 позивачка прибула за викликом до державного виконавця та надала письмові пояснення, згідно яких неможливість виконання рішення суду є об`єктивною, ураховуючи стан дітей, вчинене домашнє насилля. Крім того, боржником повідомлено про звернення до Ленінського районного суду міста Запоріжжя із заявою від 23.08.2021 про відстрочення виконання рішення суду.

14.09.2021 стягувачу направлена вимога про надання інформації, чи чинила ОСОБА_3 перешкоди батькові, ОСОБА_2 , брати участь у виховання та спілкуванні з дітьми з дати отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження - 03.09.2021, а також, у разі наявності факту невиконання рішення суду зазначити, у чому полягало чинення перешкод з наданням документального підтвердження.

15.09.2021 на електронну пошту відповідача надійшло повідомлення представника стягувача за ВП № 66352410 щодо невиконання боржником рішення.

16.09.2021 державним виконавцем встановлено невиконання рішення боржником без поважних причин, про що складено акт державного виконавця.

21.09.2021 державним виконавцем винесена постанова про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин боржником рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, якою зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Примірники постанови про накладення штрафу надіслані на адреси сторін за вих № 25697, а також виклик боржнику на 05.10.2021 за вих № 25698 від 21.09.2021.

05.10.2021 позивачка прибула до відділу за викликом та надала письмові пояснення щодо причин невиконання рішення, зазначила, що не чинила і не чинить перешкод у спілкуванні дітей з батьком, неможливість виконання рішення обумовлена категоричним небажанням дітей спілкуватись з батьком, у тому числі засобами інтернет-зв`язку, чи здійснював стягувач відео-виклики з дати внесення постанови про накладення штрафу (24.09.2021) вона не пам`ятає, про що складено акт державного виконавця. Також у письмових поясненнях ОСОБА_9 повідомила, про призначення розгляду заяви про відстрочку виконання рішення на 07.10.2021.

З метою перевірки виконання рішення, 06.10.2021 за вих № 27087 стягувачу направлена вимога про надання інформації, чи чинила ОСОБА_3 перешкоди батькові, ОСОБА_2, брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми з дати отримання боржником постанови про накладення штрафу від 21.09.2021, а саме: з 23.09.2021.

06.10.2021 на електронну пошту відповідача надішли скрин-копії листування ОСОБА_2 з боржником, згідно яких стягувач здійснював відеовиклики з метою побачення з дітьми 29.09.2021, 30.09.2021, 03.10.2021, які залишились без відповіді.

07.10.2021 державним виконавцем встановлено повторне невиконання рішення боржником без поважних причин, про що складено акт державного виконавця.

07.10.2021 державним виконавцем винесена постанова про накладення на боржника штрафу в розмірі 3400грн. за повторне невиконання без поважних причин боржником рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Позивач не погоджуючись з прийнятою постановою про накладення штрафу, звернувся до суду з позовною заявою про її скасування.

Перевіряючи правомірність дій державного виконавця стосовно винесення постанови про накладення штрафу №66352410 від 07.10.2021 року, судом встановлено наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт перший частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою, другою статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 вказаного Закону).

Зі змісту статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Державний виконавець зобов`язаний перед застосуванням штрафних санкцій встановити, зокрема, наявність або відсутність поважності причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Стаття 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною. Зокрема, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про наявність підстав для застосування примусових заходів до боржника, на якого рішенням суду покладено обов`язок забезпечити побачення стягувача з дітьми, державний виконавець повинен здійснити перевірку виконання боржником цього рішення в порядку, що визначений таким рішенням.

Аналогічні вимоги щодо виконання рішень немайнового характеру визначені у розділі IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція №512/5).

Виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом (пункти 1, 2 розділу IX Інструкції №512/5).

З 02 серпня 2018 року відповідно до пунктів 8, 9 розділу IX Інструкції №512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону. При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІV Інструкції №512/5 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу, передували акт державного виконавця від 07.10.2021 року, яким встановлено, що постановою державного виконавця від 21.09.2021 за невиконання без поважних причин рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною на боржника накладено штраф в сумі 1700грн., зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальності.

Так, згідно наданої стягувачем через свого представника інформації ОСОБА_2 вживав заходи щодо спілкування з дітьми шляхом здійснення відео викликів з мобільного телефону -29.09.2021 о 17:45; 30.09.2021 о 17:43, 03.10.2021 о 13:48, які залишились без відповіді, з чого слідує, що боржником, ОСОБА_3 , рішення суду яким зобов`язано ОСОБА_4 не перешкоджати батькові ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з дати винесення постанови про накладення штрафу (21.09.20211 по дату закінчення строку (десять робочих днів з дати винесення постанови про накладення штрафу- 04.10.2021) не виконано повторно.

Також Актом зафіксовано, що згідно пояснення боржника від 05.10.2021 вона не чинила і не чинить перешкоди батьковім у спілкуванні з дітьми, неможливість виконання рішення виникла у зв`язку з негативним відношенням дітей до батька внаслідок його протиправної поведінки щодо неї та дітей, вчинення домашнього насильства, також зазначено, що вона, «як мама, перш за все повинна дбати про здоров`я свої малолітніх дітей, а враховуючи те, що побачення з батьком, який вчиняв домашнє насилля, можуть завдати шкоди здоров`ю дітей, що об`єктивно підтверджується висновком психолога» не має об`єктивної можливості виконати рішення суду.

Тобто, боржник не виконує рішення з підстав визначених вище і цього вона не заперечує.

Суд погоджується з представником відповідача та зазначає, що виконавчий документ, за яким відкрито виконавче провадження № 66352410, виданий на примусове виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2020 року у справі № 334/8619/18, яке залишено без змін Запорізьким апеляційним судом 02 лютого 2021 року та, яке набрало законної сили.

Згідно резолютивної частини рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2020 року у справі № 334/8619/18, суд вирішив:

зобов`язати ОСОБА_4 не перешкоджати батькові ОСОБА_5 брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити ОСОБА_5 спосіб участі у спілкуванні з дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином:

- надати можливість ОСОБА_5 безперешкодно спілкуватися з дітьми засобами інтернет-зв`язку ввечері кожного дня протягом 20 хвилин, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей;

- надати можливість ОСОБА_5 безперешкодно спілкуватися з дітьми під час його перебування у місті Запоріжжі протягом одного тижня один раз на три місяці, - у будні дні з 17-00 години до 19-00 години в присутності матері та за попередньою домовленістю, у вихідні дні протягом чотирьох годин в період часу з 10-00 години до 19-00 години в присутності матері та за попередньою домовленістю, з можливістю вільного пересування по місту Запоріжжю, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей.

Тобто, саме такий спосіб участі стягувача у спілкуванні з дітьми визначений судом з урахуванням насамперед інтересів дітей, позиції служби у справах дітей, бажання батька систематично спілкуватися з дітьми, позицію матері дітей та встановлені обставини щодо вчинення позивачем домашнього насильства, вікових особливостей дітей, ставлення дітей до батька та наявність між ними на теперішній час психоемоційних перешкод у спілкуванні.

Факт невиконання рішення суду задокументований державним виконавцем у спосіб, що визначений законом - шляхом складання акта про невиконання без поважних причин боржником рішення, як це визначено статтею 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", розділом IX Інструкції №512/5.

Зауважень чи заперечень стосовно форми та змісту акта державного виконавця позивач у позові не зазначила.

Суд не приймає до уваги твердження позивача оскільки судовим рішення від 12 жовтня 2020 року у справі № 334/8619/18 покладено обов`язок на ОСОБА_1 забезпечити спілкуватися з дітьми батька, засобами інтернет-зв`язку.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2021 по справі №334/8619/18 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення на один рік у справі №334/8619/18.

Щодо психоемоційного стану дітей, то він досліджувався судом про прийнятті рішення. Державний виконавець при виконанні рішення суду не може ставити під сумніви мотиви суду та вважати досліджені обставини суду хибними.

Перевіряючи рішення від 12 жовтня 2020 року у справі № 334/8619/18 на його законність та обґрунтованість, апеляційний суд Запорізької області зробив висновок у постанові від 02 лютого 2021 року по справі № 22-ц/807/329/21, відповідно до якого вказав, що: «… Колегія суддів вважає, що визначений місцевим судом порядок та спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні дітей є таким, що відповідатиме якнайкращим їх інтересам, їх віковим потребам, та за сумлінного ставлення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення його участі у процесі виховання доньок. …».

Таким чином, визначені позивачем підстави невиконання вимоги державного виконавця, на думку суду є формальними. Доказів, які б свідчили протилежне до суду не надано.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову винесено у межах наданих повноважень та на підставі норм діючого законодавства.

Із системного аналізу вищезазначеного, з урахуванням з`ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Суд при відкритті провадження у справі звільнив позивача від сплати судового збору, через що розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до Оріхівського відділу Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Запорізька, буд. 59, м. Оріхів, Запорізька область, 70504, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 23.11.2021.

Суддя О.В. Конишева