Справа № 200/1109/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

23 листопада 2021 р. Справа №200/1109/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., за участю секретаря судового засідання Квасневської Ю.В., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи заяву Головного управління ДПС у Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 200/1109/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ» (, 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 115; адреса для листування: 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 70)

до Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59)

про стягнення з Державного бюджету України пені

за участю:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Ярова С.Е. витяг з ЄДР

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ» (, 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 115; адреса для листування: 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 70) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про стягнення з Державного бюджету України пені задоволено повністю, стягнуто з Державного бюджету України пеню, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість по деклараціях з податку на додану вартість за грудень 2017 року, січень 2018 року та квітень 2018 року у розмірі 10190936 грн. (десять мільйонів сто дев`яноста тисяч дев`ятсот тридцять шість гривень) 56 коп., стягнуто з Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ» (, 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 115; адреса для листування: 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 70) витрати по сплаті судового збору у розмірі 21020 грн.

Рішенням Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року по справі № 200/1109/20-а апеляційну скаргу - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2020 року - залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року повернуто без розгляду касаційну скаргу відповідача.

Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 200/1109/20-а.

Ухвалою від 13 вересня 2021 року суд заяву Головного управління ДПС у Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 200/1109/20-а залишив без руху, встановив заявнику строк 10 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом належного оформлення заяви відповідно до вищезазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, надання (надіслання) суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у сумі 31530 грн., надання обґрунтованого клопотання щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення цього строку.

6 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків заяви.

Ухвалою від 7 жовтня 2021 року суд прийняв до розгляду заяву Головного управління ДПС у Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 200/1109/20-а, відкрив провадження за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 200/1109/20-а, призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначив судове засідання на 25 жовтня 2021 року.

Ухвалами від 25 жовтня 2021 року суд у задоволенні клопотання представника позивача про закриття провадження по справі та повернення заяви за нововиявленими обставинами по справі № 200/1109/20-а без розгляду, відмовив повністю, задовольнив клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, здійснив відкладення розгляду заяви Головного управління ДПС у Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 200/1109/20-а до 8 листопада 2021 року.

Ухвалами від 4 листопада 2021 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення в якості свідків посадових осіб справі № 200/1109/20-а, у задоволенні клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції в адміністративній справі № 200/1109/20-а відмовив.

Під час судового засідання 23 листопада 2021 року суд усними ухвалами відмовив у задоволенні клопотання представника заявника про відкладення розгляду заяви та представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, з урахуванням законодавчо визначеного строку розгляду заяви по суті, відсутністю поважних причин для відкладення розгляду заяви, несвоєчасним поданням клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції, та з огляду на те, що неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви по суті.

В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідач зазначає, що 8 травня 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом було ухвалено рішення по справі № 200/1109/20-а за позовом ТОВ «Електросталь-Курахове» до Головного управління ДФС у Донецькій області про стягнення з Державного бюджету України пеню, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість по деклараціях з податку на додану вартість за грудень 2017 року, квітень 2018 року у розмірі 4564994,26 грн., яким позовні вимоги було задоволено.

11 серпня 2020 року Першим апеляційним адміністративним судом по справі № 200/1109/20-а було прийнято постанову (повний текст 12 серпня 2020 року), якою апеляційна скарга Головного управління ДФС у Донецькій області була залишена без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 березня 2020 року - залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Після постановлення зазначеного рішення та набрання ним законної сили, Головному управлінню ДПС у Донецькій області стали відомі обставини, які є істотними для справи, які не були і не могли бути відомі під час розгляду даної справи, а саме, підставою для звернення позивача до суду, серед іншого, стало те, що заява позивача по декларації за січень 2018 року повинна була бути внесена до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування після набрання законної сили рішення суду у справі № 0540/7959/18- а на суму 74938652,00 грн. - 17 липня 2019 року.

Так, дійсно, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року по справі № 0540/7959/18-а було визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення рішення № від 23 травня 2019 року, № 3 від 23 травня 2018 року, № 022144903 від 23 травня 2018 року.

Головним управлінням ДФС у Донецькій області було подано апеляційну скаргу на зазначене рішення, однак, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження. Не погоджуючись з цим, відповідачем було подано касаційну скаргу на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року та постановою Верховного Суду від 3 грудня 2020 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області було задоволено, ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року - скасовано та справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Постанова апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду була винесена лише 23 лютого 2021 року, що свідчить про передчасність винесення рішення про стягнення пені за рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 0540/7959/18-а. Таким чином, враховуючи вимоги ст. 255 КАС України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови

судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Отже, рішення суду по справі № 0540/7959/18-а набрало законної сили лише 23 лютого 2021 року, а не 17 липня 2019 року, як було встановлено під час розгляду справи № 200/1109/20-а. Оскільки, саме дата набрання чинності рішення суду по справі № 0540/7959/18-а є визначальною для нарахування пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ. Головне управління ДПС у Донецькій області вважає, що зазначений факт є суттєвим та справа має бути переглянута за нововиявленими обставинами.

Крім того, відповідачем було надано до суду пояснення по справі, де зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, остаточне рішення по справі № 0540/7959/18-а набрало законної сили 23 лютого 2021 року, а отже зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважалась би узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування саме з цієї дати. Саме дата набрання чинності рішенням суду по справі № 0540/7959/18-а є визначальною для нарахування пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ. У той же час, про що зазначає і сам позивач, сума бюджетного відшкодування за рішенням суду по справі № 0540/7959/18-а у розмірі 5625942,30 грн. була перерахована на поточний рахунок ТОВ «Електросталь-Курахове» 12 грудня 2019 року, тобто до набрання рішенням суду законної сили. Зазначене вище унеможливлює задоволення позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за січень 2018 року у сумі 5625942,30 грн. Тобто, розмір пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ за грудень 2019 року становить не 4317484,63грн., а 3644046,36грн.

Крім того, відповідачем були надані уточнення до пояснень, де зазначає, що позивачем 19 січня 2018 року було подано декларацію з податку на додану вартість за грудень 2017 року (№ від 19.01.2018) та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (№ від 17.10.2018). За результатами акту перевірки № 243/05-99-12-02/4141822 від 12.03.2018 р. узгоджена до відшкодування сума становила 2270140,00 грн. Сума відшкодування, узгоджена рішенням про результати розгляду скарги № 19152/6/99-99-11-01-01-25 від 04.06.2018 р. - 61256891,00 грн. Як зазначає позивач, дата зарахування на поточний рахунок узгодженої за актом перевірки суми 20 березня 2018 року, суми відшкодування, узгодженої рішенням про результати розгляду скарги - 15.06.2018 року. У той же час, 05.07.2018 року позивачем було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2018 (№ від 05.07.2018) та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (№ від 05.07.2018), в якій позивачем було проведено уточнення реквізитів розрахункового рахунку по сумі відшкодування 76494698 грн. Отже, неможливість проведення повернення суми бюджетного відшкодування до подання уточнюючого розрахунку та заяви була зумовлена зазначенням саме позивачем невірного розрахункового рахунку у заяві від 19 січня 2017 року. Враховуючи викладене та дату подання уточнюючого розрахунку та заяви можна вирахувати момент виникнення заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ: 05.07.2018 (дата подання уточненого розрахунку та заяви) + 30 днів (термін проведення камеральної перевірки) + 1 робочий день (на внесення в Реєстр відповідно до п. 200.12 ст. 200 ПК України) + 1 робочий день (підписання реєстру відповідно до п.200.12 ст. 200 ПК України) + 5 робочих днів (відповідно до и.200.13 ст. 200 ПК України) = 15.08.2018 рік. Отже, пеня, нарахована на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ за грудень 2019 року може бути розрахована лише з 15.08.2018 року та становитиме 1 616 213,69 грн.

Позивач до суду надав заперечення на заяву відповідача, де зазначає, що під час вирішення справи № 200/1109/20-а, суд першої інстанції керувався ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2019 року по справі № 0540/7959/18-а, а не ухвалою від 12 лютого 2020 року. Таким чином, в основу судового рішення, про перегляд якого просить відповідач, покладене зовсім інша ухвала від 9 липня 2019 року, яка наразі є чинною і не скасована. Також позивач зазначає, що він вправі розраховувати на те, що оскарження рішень в належний спосіб відбуватиметься відповідачем вчасно, а рішення суду, яке набрало законної сили буде залишатися таким та не буде поставлено під сумнів з формальних підстав. В даній ситуації, оскільки відповідач подав апеляційну скаргу у справі № 0540/7959/18-а, та ухвалою суду йому було встановлено строк для усунення недоліків, Позивач вправі розраховувати, що такі недоліки будуть усунуті і скарга буде розглянута в апеляційному порядку або ж що рішення набуде законної сили після повернення апеляційної скарги у разі не усунення недоліків. В обох справах відповідач неодноразово подавав одні й ті ж самі апеляційні та касаційні скарги, у т.ч. з порушенням вимог до їх подання. Враховуючи чисельні випадки не усунення недоліків, процесуальну поведінку Відповідача не можна вважати добросовісною і такою, що сприяє дотриманню принципів юридичної визначеності та остаточності судового рішення. Отже, позивач вважає, що рішення від 18.04.2019 у справі № 0540/7959/18- а набрало законної сили 09.07.2019, по-друге, позиція відповідача про набрання рішенням законної сили 23.02.2021 не може бути прийнята до уваги з огляду на те, що відповідна ситуація не тільки штучно створена відповідачем внаслідок недобросовісної процесуальної поведінки, але й її застосування порушуватиме принципи юридичної визначеності та остаточності судового рішення.

Також зазначає, що враховуючи хронологію подій, слід вважати, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі № 0540/7959/18-а набрало законної сили 09.07.2019, коли Перший апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу відповідача. Ця обставина також встановлена рішенням суду від 08.05.2020 у цій справі та саме вона покладена в основу прийнятого у цій справі рішення. В подальшому відповідач знову подає апеляційну скаргу. Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 у відкритті провадження за вказаною скаргою було відмовлено. Постанова касаційної інстанції про скасування ухвали від 12.02.2020 була прийнята тільки 03.12.2020. Таким чином, з 09.07.2019 по 02.12.2020 рішення від 18.04.2019 у справі № 0540/7959/18-а було таким, що набрало законної сили. В цей період 08.05.2020 Донецьким окружним адміністративним судом було винесене рішення у цій справі, 11.08.2020 Першим апеляційним адміністративним судом рішення було залишено без змін та 16.09.2020 Верховний Суд повернув без розгляду касаційну скаргу відповідача. Рішення суду першої інстанції в обох справах залишені без змін і на даний час є чинними.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ» (, 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 115; адреса для листування: 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 70) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про стягнення з Державного бюджету України пені задоволено повністю, стягнуто з Державного бюджету України пеню, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість по деклараціях з податку на додану вартість за грудень 2017 року, січень 2018 року та квітень 2018 року у розмірі 10190936 грн. (десять мільйонів сто дев`яноста тисяч дев`ятсот тридцять шість гривень) 56 коп., стягнуто з Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ» (, 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 115; адреса для листування: 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 70) витрати по сплаті судового збору у розмірі 21020 грн.

Рішенням Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року по справі № 200/1109/20-а апеляційну скаргу - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2020 року - залишено без змін.

Відповідно до частини 2 статті 368 КАС України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, та як було встановлено рішенням від 8 травня 2020 року у даній справі, що позивачем 19 січня 2018 року було подано в електронному вигляді декларацію з податку на додану вартість за грудень 2017 року, в якій визначено суму бюджетного відшкодування у розмірі 76494698 грн. Разом з декларацією було подану заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображена у податковій декларації.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки, здійсненої посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області, на підставі акту перевірки від 12 березня 2018 року № 243/05-99-12-02/41491822, 22 березня 2018 року прийняті податкові повідомлення рішення:

- № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за декларацією за грудень 2017 року на 74224558грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 18556138 грн. 50 грн.

- № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за декларацією за грудень 2017 року на 49125801 грн.

Сума бюджетного відшкодування у розмірі 2270140 грн. актом перевірки від 12 березня 2018 року підтверджена до відшкодування.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем до Державної фіскальної служби України (скарга № 106/02 від 30 березня 2018 року). Рішенням від 4 червня 2018 року № 19152/6/99-99-11-01-01-25 про результати розгляду скарги, одержаним, Державна фіскальна служба України скасувала податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 22 березня 2018 року № , № в частині заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 1965507 грн. 76 коп. по вартості 803,56т заготівки сталевої, заниження податкових зобов`язань з ПДВ по отриманій компенсації за невикористані відпустки, завищення податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «Н-ТРАНС», ТОВ «ТРАНС-МЕТАЛ-СЕРВІС», ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАЛЬ» (крім податкового кредиту з ПДВ у сумі 8615408 грн. 15 грн., сформованого на підставі податкових накладних, які зареєстровані з порушенням терміну реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних), а в іншій частині податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга - частково задоволена.

На підставі рішення від 4 червня 2018 року № 19152/6/99-99-11-01-01-25 про результати розгляду скарги відповідачем 15 червня 2018 року були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 11575206 грн.;

- № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, по декларації за грудень 2017 року у розмірі 12967667 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 3241916 грн. 75 коп.

Судом встановлено, що зазначені податкові рішення були оскаржені позивачем у судовому порядку. Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року у справі № 0540/5363/18-а позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» до Головного управління ДФС у Донецької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецької області від 15 червня 2018 року № в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за звітний період грудень 2018 року на суму 11567081 грн., від 15 червня 2018 року № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за звітний період грудень 2018 року, на суму 12958888 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 3239722 грн.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року апеляційна скарга відповідача була повернута, тобто рішення суду набуло законної сили.

Крім того, судом встановлено, що 20 лютого 2018 року позивачем було подано в електронному вигляді декларацію з податку на додану вартість за січень 2018 року, в якій визначено суму бюджетного відшкодування у розмірі 74938652 грн. Разом з декларацією було подану заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображена у податковій декларації.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки, здійсненої посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області, на підставі акту перевірки від 18 квітня 2018 року № 422/05-99-49-03/41491822 відповідачем 23 травня 2018 року прийняте податкове повідомлення рішення № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за декларацією за січень 2018 року на 74938652грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 37469326 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі № 0540/7959/18-а адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 23 травня 2018 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за звітний період січень 2018 на 74938652 грн. (сімдесят чотири мільйони дев`ятсот тридцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 37469326 грн. (тридцять сім мільйонів чотириста шістдесят дев`ять тисяч триста двадцять шість) гривень, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 23 травня 2018 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за звітний період січень 2018 у розмірі 5569120 грн. (п`ять мільйонів п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч сто двадцять) гривень, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 23 травня 2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 219845 грн. (двісті дев`ятнадцять тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 54961 грн. 25 коп. (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят одна гривня 25 копійок).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі № 0540/7959/18-а повернуто заявникові.

Судом, при розгляді заяви відповідача, було встановлено, що відповідачем було подано знову апеляційну скаргу на рішення від 18 квітня 2019 року по справі № 0540/7959/18-а та ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року судом було у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою - відмовлено.

Потім, відповідачем було подано касаційну скаргу на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року та постановою Верховного Суду від 8 грудня 2020 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області було задоволено, ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року - скасовано та справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу - залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року - залишено без змін.

Підставою для задоволення адміністративного позову по справі № 200/1109/20-а слугувало те, що податковий орган порушив строки внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, що спричиняє виникнення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість. Зазначений факт відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України є підставою для нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, на суму такої заборгованості протягом строку її дії. Як встановлено судом вище, загальний розмір пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість складає 10190936 грн. 56 коп., яка підлягає стягненню з Державного бюджету України. Даний висновок судом було зроблено на підставі наявних в матеріалах справи документів. Суд апеляційної інстанції підтримав висновки суду.

Відповідач же у заяві, яка розглядається, посилається на те, що нововиявленою обставиною є інша дата набрання чинності рішення суду по справі № 0540/7959/18-а, яка є визначальною для нарахування пені. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно з частиною третьої статті 361 КАС України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина шоста статті 361 КАС України).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також факти, які виникли після розгляду справи та чітко віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тобто обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишалися невідомими учасникам справи та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними умовами для визначення відповідної обставини нововиявленою є те, що, по-перше, вона існувала на час розгляду справи або виникла після розгляду та чітко віднесена законом до нововиявлених; по-друге, ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи; по-третє, вона входить до предмета доказування у справі та може вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, окрім тих, що виникли після та чітко віднесені законом до нововиявлених, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.

Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року по справі № 560/575/19.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини другої статті 364 КАС України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що під обставинами, які зазначаються у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, слід розуміти конкретні юридичні факти, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

Тобто необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Крім того, як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи.

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Суд також звертає увагу на зміст висновків Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», в пункті 41 якого йдеться про те, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення у справі «Pravednaya v. Russia»).

Наведене у підсумку свідчить, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності, проте перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою й саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду, при цьому особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що у неї не було можливості представити цей доказ під час судового розгляду справи до винесення судового рішення, а також те, що цей доказ має суттєве значення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 802/2196/17-а, а також у постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 826/15038/17, від 22 лютого 2021 року у справі № 420/3785/19 та від 10 березня 2021 року у справі № 826/15267/17.

Отже, суд зазначає, що нововиявленою обставиною відповідач вважає фактично постанову Першого апеляційного суду від 23 лютого 2021 року на підставі якої рішення суду по справі № 0540/7959/18-а набрало законної сили. Тобто, відповідач вважає, що дата набрання законної сили рішення по справі № 0540/7959/18-а є 23 лютого 2021 року, а не 9 липня 2019 року, як було встановлено у рішенні суду від 8 травня 2020 року по справі № 200/1109/20-а.

Проте, суд зазначає, що вказане рішення апеляційного суду було прийнято 23 лютого 2021 року, у ту чергу, як рішення по справі № 200/1109/20-а було прийнято 8 травня 2020 року.

Отже, та обставина, на яку посилається відповідач у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не існувала під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява, а саме на момент прийняття рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2020 року.

Крім того, суд зазначає, що станом на час розгляду справи по суті № 200/1109/20-а,з офіційного програмного забезпечення «ДСС» вбачалось, що рішення по справі № 0540/7959/18-а набрало законної сили 9 липня 2019 року на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2019 року та 29 серпня 2019 року було видано виконавчий лист.

Відтак, за своєю правовою природою рішення Першого апеляційного суду від 23 лютого 2021 року у справі № 0540/7959/18-а є новою, але не нововиявленою обставиною, а тому не може бути підставою для перегляду рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2020 року за нововиявленими обставинами у силу статті 361 КАС України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладено у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2019 року (провадження № 11-813за19), від 18 лютого 2020 року (провадження № 11-1247зва19).

Крім того, суд погоджується з доводами позивача, що в обох справах відповідач неодноразово подавав одні й ті ж самі апеляційні та касаційні скарги, у т.ч. з порушенням вимог до їх подання. Враховуючи чисельні випадки не усунення недоліків, процесуальну поведінку відповідача не можна вважати добросовісною і такою, що сприяє дотриманню принципів юридичної визначеності та остаточності судового рішення. Отже, рішення від 18 квітня 2019 року у справі № 0540/7959/18-а набрало законної сили 9 липня 2019 року, та позиція відповідача про набрання рішенням законної сили 23 лютого 2021 року не може бути прийнята до уваги з огляду на те, що відповідна ситуація не тільки штучно створена відповідачем внаслідок недобросовісної процесуальної поведінки, але й її застосування порушуватиме принципи юридичної визначеності та остаточності судового рішення.

З огляду на висновки Європейського суду з прав людини, а також те, що відповідачем не наведено обставин, які б могли бути кваліфіковані судом як нововиявлені відповідно до статті 361 КАС України, суд вважає, що заява відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241, 243, 295, 361-369, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Головного управління ДПС у Донецькій області про перегляд судового рішення від 8 травня 2020 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 200/1109/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ» (, 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 115; адреса для листування: 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 70) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про стягнення з Державного бюджету України пені, відмовити у повному обсязі.

2. Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені у нарадчій кімнаті 23 листопада 2021 року. Повне текст ухвали складений 23 листопада 2021 року.

3. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справа була розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.В. Смагар