Справа № 320/13381/20
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

23 листопада 2021 року м. Київ № 320/13381/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльністю та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу з 17 липня 2018 року підвищення до пенсії згідно статті Закону № 796-ХІІ у розмірі двох мінімальних заробіт них плат;

- зобов`язати відповідача здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення. у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам і з врахуванням індексу інфляції за весь період заборгованості по день їх виплати включно.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

16 березня 2021 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що виплати передбачені, ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а тому розмір пенсії позивача, як особи, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повинен визначатися відповідно до постанов Кабінету Міністрів України. Крім того, зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Судом взято до уваги, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив правовий висновок у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 щодо строків звернення до суду, в якому він відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 р. у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 р. у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25 лютого 2021 р. у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про недотримання позивачем строку звернення до суду в частині, з огляду на наступне.

Щодо позовних вимог, які стосуються перерахунку пенсій за період з 17 липня 2018 року по 15 червня 2020 року включно, суд зазначає наступне.

Із заявою про перерахунок пенсій до органу ПФУ позивач звернувся 2 вересня 2020 р., а з позовною заявою позивач звернувся до суду 16 грудня 2020 року.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч.ч. 3-4 ст. 123 КАС України визначено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі, і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 27 січня 2021 року у справі № 160/4284/19 та від 14 травня 2021 року у справі №176/2584/15-а (2-а/176/114/15).

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі № 804/4217/18.

Предметом судового розгляду в даній справі є перерахунок пенсії позивача згідно статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі матеріалів справи суд визнає, що, звертаючись 2 вересня 2020 р. до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, позивач вже знав, що у період з 17 липня 2018 р. розмір його пенсії обчислювався та виплачувався відповідачем відповідно до постанови № 1210.

Суд відхиляє посилання позивача на положення ст. 87 Закону №1788-ХІІ та ст. 46 Закону № 1058-IV, оскільки за змістом наведених норм строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій.

Однак, предметом даного позову є правовідносини щодо ненараховних сум пенсії.

Зокрема, вищевказані норми щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії, підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 грудня 2020 р. у справі № 510/1286/16-а.

За таких обставин суд дійшов висновку, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Позивач посилається на висновки Верховного Суду, у яких, зазначено, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав дійшла наступного висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/ несвоєчасність її перерахунку тощо.

Відтак, отримання позивачем листа відповідача від 1 жовтня 2020 р. у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 4 років після отримання пенсії за липень 2017 року.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 червня 2021 р. у справі №522/5974/17 щодо застосування строкових обмежень у правовідносинах про перерахунок пенсії за період з 18 липня 2017 р..

До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім цього, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судом пропущеного строку.

Вказані висновки суду повністю узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 31 березня 2021 р. у справі №240/12017/19.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу з 17 липня 2018 року по 15 червня 2020 року включно (останній день, що передує шести місяцям до дня звернення до суду) підвищення до пенсії згідно статті Закону № 796-ХІІ у розмірі двох мінімальних заробіт них плат та зобов`язання відповідача здійснити із 17 липня 2018 року по 15 червня 2020 року включно (останній день, що передує шести місяцям до дня звернення до суду) нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення. у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам і з врахуванням індексу інфляції за весь період заборгованості по день їх виплати включно, заявлені позивачем з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, визначеного статтею 122 КАС України, за відсутності поважних причин його пропуску та підстав для поновлення.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, в частині позовних вимог за період з 17 липня 2018 року по 15 червня 2020 року включно (останній день, що передує шести місяцям до дня звернення до суду) позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ у Київській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 17 липня 2018 року по 15 червня 2020 року включно (останній день, що передує шести місяцям до дня звернення до суду) підвищення до пенсії згідно статті Закону № 796-ХІІ у розмірі двох мінімальних заробітних плат та зобов`язання Головне управління ПФУ у Київській області здійснити із 17 липня 2018 року по 15 червня 2020 року включно (останній день, що передує шести місяцям до дня звернення до суду) нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення. у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам і з врахуванням індексу інфляції за весь період заборгованості по день їх виплати включно - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Журавель В.О.