Справа № 400/11305/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
22 листопада 2021 р. № 400/11305/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за

позовом:ОСОБА_1 , с. Києво-Олександрівка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57020,

до відповідача:військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про:визнання протиправним та скасування рішення від 26.04.21 р. № 4 в частині, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 26.04.2018 р. № 4, в частині зняття позивача з квартирного обліку; зобов`язання поновити позивача на квартирному обліку в загальній черзі на отримання житла з 29.04.2004 р. та у списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень з 17.07.2013 р.

Відповідно до приписів ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про те, що дану позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала свою правову позицію щодо правил розмежування предметної юрисдикції, а також критеріїв, які при цьому потрібно враховувати. Зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 р. у справі № 20/13190/17, від 27.11.2018 р. у справі № 820/3534/17 та від 30.09.2020 р. у справі № 815/6832/16 викладений правовий висновок такого змісту: «До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення».

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або їхніх службових чи посадових осіб є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі зазначених суб`єктів не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів

У поданій позовній заяві позивач просить вирішити спір, який виник щодо неправомірних, на його думку, дій відповідача, які полягають у знятті з квартирного обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР, якою визначено житлові права громадян, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Статтею 12 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що віданню Української РСР у галузі регулювання житлових відносин … підлягають, зокрема: 5) встановлення порядку обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання жилих приміщень і користування ними.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, позивач звернувся до суду за захистом порушеного, на його думку, права у сфері житлових відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на її думку, рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки пов`язані з порушенням права особи на перебування на квартирному обліку з метою отримання житла, то такі спори є цивільними (житловими) спорами незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

З огляду на зазначене спір про захист права конкретної фізичної особи на житло (щодо житла) є приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними здійснюється за правилами цивільного судочинства.

Той факт, що відповідачем є суб`єкт владних повноважень, не змінює правової природи спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Водночас поняття «житлові відносини» в контексті змісту п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України включає і право на квартирний облік, з огляду на передбачену на законодавчому рівні таку соціальну пільгу, оскільки згадана норма не містить винятків зі встановленого нею загального правила.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у справі № 420/2933/19 (постанова від 21.01.2021 р.).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, позивач, зазначаючи у позові про протиправність дій відповідача щодо зняття його з квартирного обліку, мав намір вирішити питання про визнання та відновлення цивільного права на належний квартирний облік з метою одержання житлового приміщення, як особа, що потребує поліпшення житлових умов, при військовій частині НОМЕР_1 , отже спір у цій справі не має ознак публічно-правового і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому ч. 6 вказаної статті зобов`язує суд роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті.

Суд роз`яснює заявнику, що поданий ним позов має розглядатися місцевим загальним судом у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 19, 170-171 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 26.04.2018 р. № 4, в частині зняття позивача з квартирного обліку; зобов`язання поновити позивача на квартирному обліку в загальній черзі на отримання житла з 29.04.2004 р. та у списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень з 17.07.2013 р.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Ухвала підписана суддею 22.11.2021 р.

Суддя Н. В. Лісовська