Справа № 520/17638/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 листопада 2021 року № 520/17638/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - відповідач-1, ГУ ПФУ в Харківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі по тексту - відповідач-2, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним, скасувати рішення відповідача 2 від 26.08.2021 року №3084/ 03-16;

- зобов`язати відповідача 1 зарахувати стажу роботи ОСОБА_1 на посаді вихователя у Зміївському професійному енергетичному ліцеї період з 06.10.1983 року по 01.09.1996 року до спеціального стажу, що надає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, нарахувати і стягнути з відповідача 1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 908 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами розгляду її заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішенням від 26.08.2021 року № 3084/03-16 відмовило у допризначенні грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій згідно заяви від 19.08.2021р., оскільки відповідно до постанови № 909 від 04.11.1993 року (із змінами, внесеними згідно Постановами КМУ) у вищих навчальних закладах 1-11 рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах посада вихователя не передбачена.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 20.09.2021 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, ГУ ПФУ в Харківській області, надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Постановою КМУ №909 від 04.11.1993 затверджений Перелік закладів освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (зі змінами).

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 , з 06.10.1983 по 01.09.1996 вона працювала на посаді вихователя в Зміївському професійному енергетичному ліцеї.

Згідно Постанови КМУ №909 до посад вищих навчальних закладів 1-11 рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладів, робота на яких дат право на пенсію за вислугу років відносяться: директори. їх заступники і навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Посада вихователя зазначеним переліком не передбачена.

Таким чином, вказаний період робот включений позивачу до загального стажу роботи, який на день призначення пенсії становив 44 років 6 місяців 8 днів, але не врахований до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Зважаючи на вищевикладене, у ОСОБА_1 у відсутній необхідний стаж за вислугу років (30 років) працівника освіти, а тому відсутні підстави для отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Представником відповідача, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що згідно записів в трудовій книжці та довідки від 16.08.2021 №215, виданої Зміївським професійним енергетичним ліцеєм, ОСОБА_1 з 06.10.1983 року по 01.09.1996 року працювала на посаді вихователя, а з 02.09.1996 року переведена на посаду майстра виробничого навчання.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року (з наступними змінами), посада вихователя у вищих навчальних закладах І-ІІ рівня акредитації та професійно-технічних закладах не передбачена.

Таким чином, ОСОБА_1 працювала на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, лише з 02.09.1996 року, тобто спеціальний стаж позивачки становить 24 роки 10 місяців 9 днів.

Згідно норм чинного законодавства, особа має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за дотримання таких умов:

- наявності у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах;

- вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності,

- не отримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Оскільки стаж роботи на посаді вихователя Зміївського професійного енергетичного ліцею не відноситься до спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було прийнято рішення №3084/03-16 від 26.08.2021 про відмову у призначенні грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, в зв`язку з відсутністю у позивачки спеціального стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Зазначає, що рішення Головного управління в Івано-Франківській області про відмову в призначенні грошової допомоги є обґрунтованим, прийнятим на підставі норм чинного законодавства.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 12.08.2021 перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Харківській області, як отримувач пенсії за віком. Загальний страховий стаж позивача становить 44 роки 06 місяців 8 днів.

Позивач звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою щодо нарахування і виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви позивача, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, рішенням від 26.08.2021 № 3084/03-16 відмовлено у допризначенні грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, оскільки відповідно до постанови № 909 від 04.11.1993 року (із змінами, внесеними згідно Постановами КМУ) у вищих навчальних закладах 1-11 рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах посада вихователя не передбачена (а.с.18).

Суд зазначає, що згідно із записів трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.21-25) позивачка працювала: з 06.10.1983 по 01.09.1996 - на посаді вихователя Зміївського професійного енергетичного ліцею (а.с.21-25).

Позивач не погоджуючись з відмовою щодо нарахування і виплати грошової допомоги, у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернулася до суду за захистом свого права із цим позовом.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з наступними змінами та доповненнями, страховий стаж це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 09.07.2003 №1058-IV, з наступними змінами та доповненнями, визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з положень пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-ХІІ, чинного на час виникнення спірних правовідносин, система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно з статті 29 Закону України «Про освіту» структура освіти включає: дошкільну освіту; загальну середню освіту; позашкільну освіту; професійно-технічну освіту; вишу освіту; післядипломну освіту; аспірантуру; докторантуру; самоосвіту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до розділу 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, правом на пенсію за вислугу років користуються працівники вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладів, зокрема, директори, їх заступники з виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 963, прийнятою 14.06.2000, затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким конкретизовано, що до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, вихователі в закладах професійного навчання.

Згідно з статтею 45 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до педагогічних працівників професійно-технічних навчальних закладів та установ професійно-технічної освіти належать викладачі, педагоги професійного навчання, вихователі, майстри виробничого навчання, старші майстри, старші майстри виробничого навчання, інструктори виробничого навчання, методисти, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники фізичного виховання, керівники професійно-технічних навчальних закладів, науково-методичних та навчально-методичних установ, їх заступники та інші працівники, діяльність яких пов`язана з організацією і забезпеченням навчально-виховного процесу. Педагогічною діяльністю у професійно-технічних навчальних закладах та установах професійно-технічної освіти можуть займатися особи, які мають відповідну професійну освіту та професійно-педагогічну підготовку, моральні якості і фізичний стан яких дає змогу виконувати обов`язки педагогічного працівника.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд встановив, що позивач з 12.08.2021 перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Харківській області, як отримувач пенсії за віком. Загальний страховий стаж позивача становить 44 роки 06 місяців 8 днів.

Підставою для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення є не зарахування відповідачем-2 до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення такої грошової допомоги, стажу роботи позивача в період з 06.10.1983 по 01.09.1996 на посаді вихователя Зміївського професійного енергетичного ліцею.

Однак суд звертає увагу на те, що Постановою Кабінету Міністрів України № 963, прийнятою 14.06.2000, затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким конкретизовано, що до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, вихователі в закладах професійного навчання.

Як видно з приписів статті 45 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до педагогічних працівників професійно-технічних навчальних закладів та установ професійно-технічної освіти належать, зокрема, вихователі.

Зазначене ґрунтується і на положеннях Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007 № 4-рп/2007, у пункті 3.4 якого вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Згідно з частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч. 3 ст. 46 Конституції України).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що конституційне та законодавче регулювання захисту прав і свобод людини узгоджується із міжнародно-правовими актами, а саме Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), яка була ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 14.20.2010 у справі «Щокін проти України», зокрема, у пунктах 52, 56, зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вихователь є педагогічним працівником професійно-технічного навчального закладу, тобто працівником освіти. Відтак стаж роботи на посаді вихователя має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у позивача наявний необхідний стаж роботи у розумінні статті 55 пункту «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте відповідач-2 при розгляді заяви позивача віддав перевагу найменш сприятливому для останньої тлумаченню законодавства України, у зв`язку з чим, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зараховування спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом «е» «статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач підпадає під дію пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та має право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 26.08.2021 року №3084/03-16.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 на посаді вихователя у Зміївському професійному енергетичному ліцеї період з 06.10.1983 року по 01.09.1996 року до спеціального стажу , що надає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, нарахувати і стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Процедура прийняття, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 19.08.2021 здійснювалось ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним Пенсійним органом повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд зазначає про наявність підстав для покладення обов`язку зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 на посаді вихователя у Зміївському професійному енергетичному ліцеї період з 06.10.1983 року по 01.09.1996 року до спеціального стажу, що надає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, а також нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" саме на ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.

Суд також звертає увагу, що вимога позивача про стягнення з пенсійного органу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є передчасною, оскільки відповідне нарахування цієї допомоги ще не було здійснено.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 26.08.2021 року №3084/03-16.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на посаді вихователя у Зміївському професійному енергетичному ліцеї за період з 06.10.1983 року по 01.09.1996 року до спеціального стажу, що надає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати в загальному розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, )

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22 листопада 2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.