Справа № 340/2979/19
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року справа № 340/2979/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький в порядку загального позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - Управління 2) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17 жовтня 2019 року, якими:

- збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 29730,80 грн. та накладено штрафну санкцію у сумі 7432,70 грн.;

- збільшено суму грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на 356769,73 грн. та накладено штрафну санкцію у сумі 89192,43 грн.;

- накладено штраф у сумі 2040 грн. щодо платежу надходження від розміщення відходів у спеціально відведених місцях;

- збільшено суму грошового зобов`язання з платежу надходження від розміщення відходів у спеціально відведених місцях на 252,88 грн. та накладено штраф у сумі 63,22 грн. (Том 1 а.с.5-13).

26 листопада 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження (Том 1 а.с.2-3).

18 грудня 2019 року закрито підготовче засідання (Том 1 а.с.213-214).

19 травня 2020 року Управління 2 замінено правонаступником, яким стало Управління (Том 1 а.с.24-25).

07 грудня 2020 року закрито провадження у справі щодо оскарження податкових повідомлень-рішень з платежу надходження від розміщення відходів у спеціально відведених місцях на підставі відмови від позову цій частині вимог (Том 2 а.с.88-89).

15 липня 2021 року Управління замінено відокремленим структурним підрозділом Державної податкової служби України з такою ж назвою (Том 2 а.с.110-111)

У судовому засіданні представник ФОП ОСОБА_1 підтримав вимоги позову.

Пояснив, що платник податків, здійснюючи підприємницьку діяльність у сфері перевезення вантажу, не завищував витрати, включивши до них суми коштів, які затрачені не ремонт транспорту.

Управління заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 1 а.с.183-185).

У судовому засіданні представник податкового органу зазначив, що упродовж періодів, які перевірялись, завищено витрати, так як включено кошти на утримання основних засобів подвійного призначення.

12 листопада 2021 року сторони до суду не з`явились, будучи належним чином сповіщенні про час і місце розгляду справи (Том 2 а.с.128-131).

Матеріали справи містять заяви представника позивача про завершення розгляду справи за його відсутності, тому відсутні підстави залишення позову без розгляду відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України, як того просив представник відповідача (Том 2 а.с.1-2, 57-58, 132).

Суд, керуючись приписами частини 9 статті 205 КАС України, зробив висновок про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, позивач здійснює підприємницьку діяльність у сфері перевезень вантажу, використовуючи транспортні засоби, які належать на праві власності.

Перебуває на загальній системі оподаткування.

У період з 02 по 13 вересня 2019 року Управління 2 провело планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року (Том 1 а.с.23-70).

20 вересня 2019 року ревізори - інспектори склали акт перевірки, в якому зазначили виявлені порушення.

Ревізори зробили висновок, що завищено витрати у 2017 році на 852342,95 грн., а у 2018 році - 1129710,85 грн. (Том 2 а.с.42).

Загальна сума завищення склала 1982053,80 грн.

Завищення витрат у 2017 - 2018 роках складається з витрат на утримання основних засобів подвійного призначення, котрими є вантажні транспортні засоби.

Витрати на придбання запчастин до транспортних засобів - 1933381,10 грн., а ремонт автомобілів - 48672,70 грн. (Том 1 а.с.43).

ФОП ОСОБА_1 у 2017 році використовував 6 транспортних засобів, а у 2018 році - 7 (Том 2 а.с.3-18).

Ревізори Управління 2 визнали, що витрати на утримання всіх транспортних засобів є витратами на утримання основних засобів подвійного призначення, які відповідно до приписів статті 177 ПК України не можуть включатися до витрат підприємців.

Керівник Управління погодився з висновком та прийняв податкові повідомлення-рішення від 17 жовтня 2019 року, якими:

- збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 29730,80 грн. та накладено штрафну санкцію у сумі 7432,70грн.;

- збільшено суму грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на 356769,73 грн. та накладено штрафну санкцію у сумі 89192,43 грн. (Том 1 а.с.18-19).

Штрафна санкція застосована у розмірі 25% грошового зобов`язання.

Юридична оцінка, встановлених судом, фактів і обставин справи.

Перш за все, вантажні автомобілі, які позивач використовував у господарській діяльності, належать на праві власності.

Отже, міг використовувати і для особистих цілей, що властиво кожній фізичній особі.

Приписами підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України (набрали чинності з 01 січня 2017 року) встановлено, що не включаються до складу витрат підприємця витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею.

Приписами підпункту 177.4.6 пункту 177.4 статті 177 ПК України визначено, що до основних засобів подвійного призначення відносяться земельні ділянки, легкові і вантажні автомобілі, об`єкти житлової нерухомості.

Приймаючи зміни до ПК України, законодавець переслідував легітимну мету, оскільки прагнув виключити з витрат підприємців витрати на утримання майна, яке може використовуватись і в особистих цілях.

Обумовлено тим, що особа несе їх (витрати) незалежно від здійснення підприємницької діяльності.

Для прикладу, легковим автомобілем може користуватися сім`я підприємця, вантажний автомобіль перевозить будівельні матеріали для зведення власного житла, у квартирі, в якій проживає сім`я підприємця, знаходиться і офісне приміщення.

Враховуючи мету внесення змін до закону, перелік та призначення майна, яке віднесено до подвійного призначення, вид платника податків, тільки стосовно котрого і діють такі правила, суд зробив висновок, що під поняттям «подвійне призначення» треба розуміти можливість використання згаданих засобів у господарській діяльності і приватному житті фізичної особи.

Якщо буквально прочитати згадані норми права, то можна зробити висновок, що платник податків не мав права включати до витрат кошти на утримання 7 вантажних автомобілів, оскільки міг використовувати і для особистих цілей.

Однак виникає питання: чи достатньо фізичній особі для задоволення власних потреб використовувати один вантажний автомобіль?

Суд зробив висновок, що цілком достатньо, навіть, якщо припустити, що будувала власне житло.

Тому поняття «основний засіб подвійного призначення» в частині вантажного автомобіля треба розуміти (обмежувати) лише як один транспортний засіб.

Якщо підприємець використовує у господарській діяльності декілька вантажних автомобілів, то решта транспортних засобів не є засобами подвійного призначення.

Таке тлумачення норми права обумовлено законами формальної логіки, які є його (права) основою.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що ФОП ОСОБА_1 не мав права включати до витрат кошти на утримання одного з 7 вантажних автомобілів.

Позивач надав розрахунки щодо понесених витрат на утримання кожного транспортного засобу у розрізі років (Том 2 а.с.3-18).

Перед судом постало питання: яку суму коштів виключити з витрат (найбільшу чи найменшу)?

Відповідь дає припис пункту 56.21 статті 56 ПК України.

Цією нормою права встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акту суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, суд має дати відповідь, яка найбільш краща для платника податків.

Тому суд визнає, що ФОП ОСОБА_1 завищив витрати, включивши до них кошти на утримання вантажного автомобіля, які є самими меншими, оскільки така сума становитиме і заниження доходу.

На утримання автомобіля «Рено» № НОМЕР_1 з причепом у 2017 році затрачено 111644,12 грн. (Том 2 а.с.5-6).

На утримання автомобіля «Рено» № НОМЕР_2 з причепом у 2018 році затрачено 137024,97 грн. (Том 2 а.с.11-12).

Загалом завищено витрати на 248669,09 грн.

З цієї суми податковий орган мав визначати грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності та військового збору.

Позивач не заперечував правильність (відсоткове співвідношення) застосування штрафу з податку і збору (25% грошового зобов`язання за вчинення порушення вперше відповідно до приписів пункту 123.1 статті 123 ПК України (в редакції на час вчинення порушення)).

Грошове зобов`язання з податку на доходи від підприємницької діяльності складає 44760,44 грн. (248669,09 х 0,18), а штрафна санкція - 11190,11 грн. (44760,44 х 0,25).

Грошове зобов`язання з військового збору становить 3730,04грн. (248669,09 х 0,015), а штрафна санкція - 932,51грн. (3730,04 х 0,25).

Отже, позов належить задовільнити частково, скасувавши сплату грошових зобов`язань і штрафу в частині, яка перевищує суми, розрахунки котрих зробив суд.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 4854,82 грн. (Том 1 а.с.4).

Майнові вимоги позову задоволено на 87,45%.

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 17 жовтня 2019 року, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 29730,80 грн. та накладено штрафну санкцію в сумі 7432,70 грн., в частині грошового зобов`язання - 26000,76 грн. та штрафу - 6500,19 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 17 жовтня 2019 року, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на 356769,73 грн. та накладено штрафну санкцію в сумі 89192,43 грн., в частині грошового зобов`язання - 312009,29 грн. та штрафу - 78002,32 грн.

В іншій частині вимог позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в сумі 4245,54 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей