Справа № 580/6617/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року справа № 580/6617/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Венето" до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Група Венето" (далі - позивач) до Управління Держпраці у Черкаській області (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати припис №ЧК245/454/АВ/ГІ від 11.05.2021 року інспектора праці Шевченко М.В. про усунення ТОВ «Група Венето» виявлених порушень законодавства про працю.

В обгрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, зазначено, що за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці ТОВ «ГРУПА ВЕНЕТО» в частині трудового договору та оплати праці ОСОБА_1 , відповідачем внесено оскаржуваний припис. На думку позивача, в оскаржуваному приписі зазначено частково порушення трудового законодавства, яких не було, а в частині де порушення були, оскаржуваний припис неможливо виконати, а тому він підлягає скасуванню. Щодо порушення позивачем приписів ч.3 ст. 32 КЗпП України, а саме не повідомлення ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці, зазначено, що позивач не має письмових доказів повідомлення ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці та такі докази не були надані Інспектору під час перевірки. Однак, в ході службового розслідування, було встановлено, що начальником швейного виробництва Панченко О.А. та уповноваженими ним особами -майстрами в цехах про всі Істотні зміни в умовах праці (а саме зміну розцінок та нові розпорядження про нові розцінки праці) було здійснено усне оголошення перед працівниками на виробничих нарадах, зокрема 01.10.2020 року про розцінки, які діятимуть з 02.12.2020 року, 03.11.2020 року про розцінки, які діятимуть з 04.01.2021 року. Крім цього ця інформація вивішувалася на внутрішніх стендах для оголошень на території заводу. Оскільки законодавство з питань праці не містить обов`язкової вимоги про письмове попередження працівника про зміну істотних умов праці, не має припису закону про обов`язкове ознайомлення працівника про зміну істотних умов праці під підпис, висновок інспектора базується виключно на твердженнях самого працівника.

Крім того, вказано, що оскаржуваним приписом встановлено строк виконання (усунення порушення) щодо виплати заробітної плати двічі на місяць у відповідності до приписів ч.1 ст. 115 КзпП. В даній частині позивач не може виконати припис, оскільки, по-перше, подія в часі завершилася і позивач не може повернутися в минуле, а, по-друге, ОСОБА_1 звільнилася та не знаходиться в трудових відносинах із позивачем. Встановлення в приписі терміну усунення порушення, яке завідомо для перевіряючої особи не може бути усунуто, не відповідає принципам передбаченим ч.2 ст. 2 КАС України.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.09.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

27.09.2021р., в межах строку встановленого судом, до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши при цьому, що про зміну істотних умов праці, а саме: про зменшення розміру оплати праці (розцінок) ОСОБА_1 не попереджено завчасно, а саме: не пізніше ніж за два місяці, чим порушено вимоги частини 3 статті 32 КЗпП України. Вказано, що позивачем не додано жодних належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт виконання товариством вимог частини 3 статті 32 КЗпП України у частині завчасного, не пізніше ніж за два місяці, повідомлення ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці, а саме: зменшення розміру оплати праці (розцінок) згідно із розпорядженнями від 04.01.2021 № 1 та від 15.01.2021 №16. Факт невиконання Позивачем обов`язку щодо повідомлення працівника про зменшення розміру оплати праці (розцінок) не пізніше ніж за два місяці до їх встановлення підтверджується також заявою ОСОБА_1 від 12.04.2021, зі змісту якої вбачається, що остання дізналася про зміну умов оплати праці лише у лютому 2021 року, під час отримання заробітної плати за січень 2021 року. Крім того, вказано, що дійсно, чинним законодавством не встановлено форми повідомлення працівника про зміну умов оплати праці в бік погіршення, однак у випадку виникнення спору, власник повинен довести, що ним було виконано обов`язок щодо повідомлення саме того працівника, щодо якого виник спір, в двохмісячний термін. Таким чином, роботодавець вправі сам обрати спосіб та форму повідомлення працівників про зміну істотних умов праці. Водночас, у випадку повідомлення працівників про зміну умов оплати праці в бік погіршення неперсоніфікованим способом, власник повинен надати докази того, що відповідна інформація була отримана кожним працівником, натомість таких доказів позивачем не надано. Усне ж повідомлення працівників про зміну істотних умов праці шляхом оголошення перед працівниками на виробничих нарадах, а також розміщення інформації на внутрішніх стендах підприємства (за умови, якщо такі обставини дійсно мали місце) та без відстеження забезпечення двохмісячного терміну попередження працівників не може розглядатись як підтвердження виконання вимог роботодавцем вимог частини 3 статті 32 КЗпП України. Щодо доводів позивача про неможливість виконання вимог припису у частині щодо своєчасності виплати заробітної плати зазначено, що відповідно до вимог до форми припису, у ньому фіксується виявлене у ході інспекційного відвідування порушення. На роботодавця покладається обов`язок по усуненню та запобіганню подальшого порушення вказаних норм законодавства. Усунення виявлених під час інспекційного відвідування порушень вимог законодавства може бути як у формі відновлення порушених прав працівників, так і у формі додержання в подальшому роботодавцем вимог законодавства про працю, або їх недопущення. При цьому, зазначено, що Позивач не звертався до Управління Держпраці із заявою про надання роз`яснення щодо порядку виконання вимог припису про усунення виявлених порушень від 11.05.2021 № ЧК 245/454/АВ/П.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

12 квітня 2021 року на адресу Управління Держпраці у Черкаській області надійшло звернення ОСОБА_1 від 12.04.2021 щодо порушення відносно неї вимог законодавства про оплату праці, а саме: заявниця повідомила, що працювала швачкою у ТОВ «Група Венето» з 18.12.2020 року по 06.04.2021. За січень 2021 року отримала заробітну плату за зниженими розцінками. За словами заявниці, адміністрація товариства знизила розцінки за роботу без попередження. Також ОСОБА_1 не проведена оплата за роботу у вихідні дні.

Листом від 19.04.2021 № 2544/3.1/4.5-21 Державна служба України з питань праці надала погодження на здійснення заходу державного нагляду (контролю) в ТОВ «Група Венето» за зверненням ОСОБА_1 .

Наказом Управління Держпраці у Черкаській області від 23.04.2021 № 258-Н «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ТОВ «Група Венето» посадовим особам Управління доручено провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) на предмет додержання законодавства про працю в частині трудового договору, робочого часу, оплати праці вищевказаного суб`єкта господарювання. На підставі наказу видано направлення на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 23.04.2021р. № 262.

У період з 26.04.2021р. по 11.05.2021р. головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Шевченко М.В. проведено інспекційне відвідування Позивача на предмет додержання законодавства про працю в частині трудового договору, оплати праці.

Результати інспекційного відвідування оформлені актом від 11.05.2021р. №ЧК ЧК245/454/АВ, яким зафіксовано порушення ТОВ «Група Венето» вимог:

- частини 3 статті 32 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Так, ОСОБА_1 не попереджено про зміну істотних умов праці, а саме зменшення розміру оплати праці (розцінок);

- частини 1 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», а саме: заробітну плату за грудень 2020 року перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 27.01.2021, за січень 2021 року - 01.03.2021, за лютий 2021 року - 29.03.2021, за березень 2021 року - 06.04.2021.

У зв`язку з виявленими у ході проведеного інспекційного відвідування порушеннями вимог законодавства про працю, інспектором праці складено припис від 11.05.2021р. №ЧК 245/454/АВ/П, яким керівника товариства зобов`язано у строк до 28.05.2021р. усунути виявлені порушення.

Вважаючи вказаний припис протиправним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 7 Положення № 96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про Управління Держпраці, затвердженого у новій редакції наказом Держпраці від 03.08.2018 № 84 (далі - Положення № 84), Управління Держпраці у Черкаській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення № 84 Управління Держпраці у Черкаській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі, їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для здійснення позапланового заходу є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України № 877-V припис -обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

З аналізу вказаної норми та норм Закону №877-V вбачається, що припис повинен містити вказівки на конкретні порушення норм чинного законодавства, які були виявлені в процесі перевірки та зазначені в акті, складеному за її результатами. При цьому, на роботодавця покладається обов`язок по усуненню та запобіганню подальшого порушення вказаних норм законодавства.

Форма припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю затверджена наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27.10.2020 №2161 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю Державною службою України з питань праці».

При вирішенні даного спору по суті, зокрема питанню правомірності оскаржуваного припису, суд зазначає наступне.

Щодо встановленого Актом перевірки порушення позивачем вимог частини 3 статті 32 Кодексу законів про працю України.

За приписами статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з частиною 1 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до частини 3 статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Як встановлено вище судом, у ході проведення інспекційного відвідування ТОВ «Група Венето» встановлено, що відповідно до наказу від 17.12.2020р. №227-ос ОСОБА_1 було прийнято на роботу швачкою у виробництво швейних виробів з 18.12.2020 року. Згідно з наказом від 06.04.2021р. № 184-ос ОСОБА_1 звільнено з роботи 06.04.2021 за угодою сторін. Оплата роботи швачок на підприємстві здійснюється за відрядною системою, на підставі Положення про оплату праці та преміювання працівників від 01.09.2020р. Розцінки відрядної праці визначені розпорядженням від 15.09.2020 № 7 та розпорядженням від 02.12.2020 № 11 про встановлення на виробництві швейних виробів відрядної системи оплати праці на 2020 рік.

Нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за грудень 2020 року здійснювалося у відповідності до розцінок, визначених розпорядженням від 15.09.2020р. №7 про встановлення на виробництві швейних виробів відрядної системи оплати праці на 2020 рік.

Розпорядженням від 04.01.2021р. №1 та розпорядженням від 15.01.2021р. №16 визначено нові розцінки відрядної системи оплати праці швачок на 2021 рік, які є нижчими порівняно з розцінками, встановленими попереднім діючим розпорядженням від 15.09.2020р. та розпорядженням від 02.12.2020р. №11.

Нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з січня 2021 року по квітень 2021 року здійснювалося у відповідності до нових розцінок, визначених розпорядженням від 04.01.2021р. № 1 та розпорядженням від 15.01.2021р. №16.

Судом встановлено, що згідно відомості про нарахування коштів №24 (заробітна плата та аванси) за грудень 2020 року, позивачу нараховано заробітну плату у розмірі - 10909,36 грн. Розмір нарахованої позивачу заробітної плати у січні склав - 6642,32 грн. (згідно відомості нарахування коштів №91 (заробітна плата та аванси) за січень 2021 року). Таким чином, заробітна плата ОСОБА_1 у січні 2021 року зменшилась відносно грудня 2020 року.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, незгода Позивача з висновками акта інспекційного відвідування від 11.05.2021 №ЧК 245/454/АВ у частині встановлення порушення частини 3 статті 32 КЗпП України, ґрунтується на твердженні про те, що начальником швейного виробництва товариства Панченком О.А. та іншими уповноваженими особами (зокрема, майстрами цехів) про всі істотні зміни в умовах праці, а саме: зміну розцінок та нові розпорядження про нові розцінки праці було здійснено усне оголошення перед працівниками на виробничих нарадах, зокрема 01.10.2020 року про розцінки, які діятимуть з 02.12.2020 року, та 03.11.2020 року про розцінки, які діятимуть з 04.01.2021 року. Крім того, як стверджує Позивач, ця інформація вивішувалася на внутрішніх стендах для оголошень на території заводу. На підтвердження вищевикладених обставин Позивачем надано копію службової записки начальника швейного виробництва товариства Панченка О.А. від 30.03.2021.

З приводу вищенаведених доводів Позивача суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 32 КЗпП України встановлено обов`язок роботодавця зробити повідомлення про зміну істотних умов праці не пізніше ніж за два місяці і ознайомити безпосередньо кожного працівника із таким повідомленням. Дійсно, чинним законодавством не встановлено форми повідомлення працівника про зміну умов оплати праці в бік зменшення, однак у випадку виникнення спору, власник повинен довести, що ним було виконано обов`язок щодо повідомлення саме того працівника, щодо якого виник спір, в двохмісячний термін. Таким чином, роботодавець вправі сам обрати спосіб та форму повідомлення працівників про зміну істотних умов праці. Водночас, у випадку повідомлення працівників про зміну умов оплати праці в бік зменшення неперсоніфікованим способом, власник повинен надати докази того, що відповідна інформація була отримана кожним працівником.

Натомість, як встановлено судом в ході розгляду даної справи, документів, які б підтверджували належне та завчасне повідомлення ОСОБА_1 , про зміну істотних умов праці ні під час здійснення Відповідачем інспекційного відвідування, ні в ході розгляду даної справи по суті позивачем не надано.

Крім того, як вбачається із змісту позову, позивач у адміністративному позові особисто підтверджує відсутність у нього доказів письмового повідомлення ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці та ненадання їх інспектору під час проведення інспекційного відвідування.

Водночас, твердження Позивача щодо повідомлення працівників про зміну істотних умов праці шляхом оголошення перед працівниками на виробничих нарадах, а також розміщення інформації на внутрішніх стендах підприємства, з огляду на недоведеність таких обставин жодними належними та допустимими доказами, викликають обґрунтовані сумніви у його правдивості.

Крім того, суд зазначає, що усне повідомлення працівників про зміну істотних умов праці шляхом оголошення перед працівниками на виробничих нарадах, а також розміщення інформації на внутрішніх стендах підприємства (за умови, якщо такі обставини дійсно мали місце) та без відстеження забезпечення двохмісячного терміну попередження працівників не може розглядатись як підтвердження виконання вимог роботодавцем вимог частини 3 статті 32 КЗпП України.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що інспектором праці вірно встановлено порушення ТОВ «Група Венето» вимог частини 3 статті 32 КЗпП України у частині неповідомлення ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці, а саме: про зменшення розміру оплати праці (розцінок), не пізніше ніж за два місяці до їх встановлення.

Доводи Позивача на те, що ОСОБА_1 працювала по нових розцінках з січня 2021 по день звільнення і за січень 2021 року отримала заробітну плату по нових розцінках, а скаргу про порушення своїх прав до Управління Держпраці подала лише після звільнення, не спростовують факту допущення ТОВ «Група Венето» порушень вимог частини 3 статті 32 КЗпП України у частині неповідомлення ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці не пізніше як за два місяці до їх встановлення, у зв`язку із чим суд їх вважає не обгрунтованими.

Щодо порушень позивачем вимог частини 1 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці" суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства на підставі укладеного трудового договору.

Нормами частини 1 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Як встановлено судом, під час проведення інспекційного відвідування вибірковим аналізом наданих позивачем документів встановлено, що виплата заробітної плати ОСОБА_1 за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року проводилася з порушенням вимог частини 1 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 закону України «Про оплату праці», а саме: заробітну плату за грудень 2020 року перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 27.01.2021, заробітну плату за січень 2021 року - 01.03.2021р., заробітну плату за лютий 2021 року -29.03.2021р., заробітну плату за березень 2021 року - 06.04.2021р.

Зазначені обставини підтверджуються відомістю про нарахування коштів №24 (заробітна плата та аванси) за грудень 2020 року, згідно якої, позивачу заробітну плату за грудень 2020 року виплачено - 27.01.2021р. (дата перерахування коштів до банківської установи). Згідно відомості нарахування коштів №91 (заробітна плата та аванси), заробітна плата позивачу за січень 2021 року виплачена - 01.03.2021р. ( дата перерахування коштів до банківської установи). Відповідно до відомості нарахування коштів №134 (заробітна плата та аванси), заробітна плата позивачу за лютий 2021 року виплачена - 29.03.2021р. (дата перерахування коштів до банківської установи).

Таким чином, належними доказами, що наявні в матеріалах справи, підтверджується обставини порушення позивачем вимог частини 1 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці" в частині своєчасності виплати позивачем працівникові заробіної плати.

З огляду на встановлені обставини, підтверджені належними доказами, судом вбачається, що інспектор праці дійшов обгрунтованого висновку про порушення Позивачем вимог частини 1 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» у частині несвоєчасної виплати ОСОБА_1 заробітної плати.

При цьому, судом враховано, що допущення порушень вимог частини 1 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» у частині несвоєчасної виплати ОСОБА_1 заробітної плати, позивачем не заперечується.

Натомість, позовні вимоги ТОВ «Група Венето» про визнання протиправними та скасування вимог припису щодо усунення вищевказаних порушень ґрунтуються на неможливості, на думку, Позивача, його виконання, з огляду на завершення в часі події порушення, а також звільнення ОСОБА_1 06.04.2021.

Надавши оцінку вказаним посиланням, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України №877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Формою припису про усунення виявлених порушень, затвердженою наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27.10.2020 № 2161 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю Державною службою України з питань праці», передбачено 2 (два) способи усунення виявлених порушень:

- безпосередньо усунення таких порушень;

- забезпечення додержання норм законодавства про працю.

Таким чином, у приписі фіксується виявлене у ході інспекційного відвідування порушення. На роботодавця покладається обов`язок по усуненню та запобіганню подальшого порушення вказаних норм законодавства.

З огляду на викладене, усунення виявлених під час інспекційного відвідування порушень вимог законодавства може бути як у формі відновлення порушених прав працівників, так і у формі додержання в подальшому роботодавцем вимог законодавства про працю, або їх недопущення.

Судом також враховано, що позивачем не надано до суду доказів його звернення до відповідача із заявою про надання роз`яснення щодо порядку виконання вимог припису про усунення виявлених порушень від 11.05.2021р. № ЧК 245/454/АВ/П.

З урахуванням зазначеного, доводи позивача щодо неможливості виконання вимог припису суд вважає необгрунтованими.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що висновки викладені в акті перевірки від 11.05.2021р. №ЧК 245/454/АВ є обґрунтованими, та підтвердженими в ході розгляду даної справи, відтак прийнятий за результатами перевірки оскаржуваний припис від 11.05.2021 №ЧК 245/454/АВ/П - є правомірним.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваного припису, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295. КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО