Справа № 461/5113/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 461/5113/21 пров. № А/857/18847/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань - Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТР-Транс» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2021 року (головуючий суддя: Радченко В.Є., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту рішення - 06.10.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТР-Транс» про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

ОСОБА_1 , 17.06.2021 звернувся з позовом до суду, в якому просив скасувати постанову, винесену в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Колобродовим А.В., від 18.05.2021 у справі про порушення митних правил № 0647/20900/21, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовує позов тим, що 18 травня 2021 року в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Колобродовим А.В. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0647/20900/21, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1159625 грн. 61 коп.

ТзОВ «ТР-Транс» ввезено вказаний товар на митну територію України згідно із контрактом, укладеним між ТзОВ «ТР-Транс» та Omnibusverkehr & Nutzfahrzeughandel Grebe GmbH (Німеччина) (№ 200137 від 03.09.2020). Предметом цього контракту є купівля шасі вантажного автомобіля марки WV MAN10.150, НОМЕР_1 . Відповідно до графи 47МД № UA209180/2021/11436 «Нарахування мита та митних платежів» при декларуванні вищевказаного товару було нараховано митні платежі на загальну суму 28425,58 грн, (ввізне мито 0 (0%), податок на додану вартість 28425,58 грн (20%). Також, було здійснено оформлення (окремою Митною декларацією UA209170/2021), товару: цистерна алюмінієва марка ESTERER, оснащена для транспортування палива автомобільним транспортом, ємністю 7500 л, з насосом з лічильником, шлангом, рік випуску 1993, номер НОМЕР_2 , що була у використанні, згідно із контрактом, укладеним між ТзОВ «ТР-Транс» та Omnibusverkehr & Nutzfahrzeughandel Grebe GmbH (Німеччина) (200139 від 03.09.2020), (предметом даного контракту купівля цистерни для транспортування палива з помпою та ємністю 7500 л, вживана, 1993 p.в.) Тобто, до митного оформлення позивачем було подано окремо дві митні декларації у відповідності до вимог п.7.1.наказу Мінфіну № 651 від 30.05.2012 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» (п. 7.1. Товари, що входять до однієї партії, на яку поширюється вимога щодо складання МД, обов`язково декларуються за окремими МД з поданням МД на всі товари у склад і цієї партії незалежно від їх вартості, за наявності в партії, зокрема, товарів, що перемішуються за різними зовнішньоекономічними договорами (контрактами) та/або на виконання різних посередницьких договорів, укладених між резидентами). Однак, відповідачем, як вбачається із оскаржуваної постанови, під час здійснення митного огляду товар у було встановлено, що даний товар має ознаки зібраного транспортного засобу, про що було складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 18.03.2021.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2021 року в задоволені позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилися ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТР-Транс», оскаржили його в апеляційному порядку.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_1 посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Обґрунтування апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТР-Транс» за своїм змістом збігається з мотивами викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_1 . Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Відповідач, 12.11.2021 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Крім цього, просив здійснити заміну відповідача - Галицьку митницю Держмитслужби на її правонаступника - Львівську митницю.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання, у зв`язку з тим, що правонаступником Галицької митниці Держмитслужби (ЄДРПОУ - 43348711) є Львівська митниця (ЄДРПОУ - 43971343), утворена як відокремлений підрозділ Держмитслужби, а тому, у відповідності до статті 52 КАС України, необхідно здійснити заміну відповідача у цій справі на правонаступника - Львівську митницю (ЄДРПОУ - 43971343).

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вжив заходів щодо штучного поділу зібраного транспортного засобу, який надійшов на адресу його компанії, з метою окремого декларування елементів товару для зменшення належних до сплати митних платежів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно оскаржуваної постанови, 18.03.2021 до відділу митного оформлення № 2 митного поста Городок Галицької митниці Держмитслужби керівником та особою уповноваженою на роботу з митницею ТзОВ «ТР-Транс» ОСОБА_1 подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA209180/2021/11436, за якою задекларовано до митного оформлення в режимі імпорту за кодом згідно Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТ ЗЕД) товар 1. Шасі рама вантажного автомобіля марки MAN 10.150, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що було у використанні, рік випуску 1992, з дизельним двигуном (об`єм 6871 см3, потужність 114 кВт, номер двигуна не визначений), КПП, трансмісіями, осями з колесами та іншими елементами, без кузова, без кабіни, без капоту, рульового керування. Відповідно до графи 47 МД № UA209180/2021/11436 нарахування мита та митних платежів при декларуванні вищевказаного товару було нараховано митні платежі на загальну суму 28425,58 грн. (ввізне мито 0 (0%), податок на додану вартість 28425,58 грн (20%)).

Під час здійснення митного огляду вищевказаного товару митний орган вважав, що даний товар має ознаки зібраного вантажного транспортного засобу, про що було складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 18.03.2021. Відділом кодування та класифікації товарів управління адміністрування митних платежів, митної вартості, класифікації товарів Галицької митниці Держмитслужби, 25.03.2021 прийнято рішення про визначення коду товару за № КТ-UA-2021. Згідно із цим рішенням встановлено, що задекларований за МД № UA209180/2021/11436 товар являє собою шасі раму вантажного автомобіля марки MAN 10.150, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що було у використанні, рік випуску 1991, з дизельним двигуном (об`єм 6871 см3, потужність 114 кВт, номер двигуна не визначений), КПП, трансмісіями, осями з колесами та іншими елементами з встановленим на ньому кузовом типу «цистерна» марки ЕSTERER, ємністю 7500 л., з насосом з лічильником, шлангом, рік випуску 1993, заводський номер 12750 та має класифікуватися за кодом згідно УКТ ЗЕД.

З урахуванням коду згідно УКТ ЗЕД за МД № UA209180/2021/11436 відповідно до службової записки відділу кодування та класифікації товарів управління адміністрування митних платежів, митної вартості, класифікації товарів Галицької митниці Держмитслужби від 01.04.2021 № 7.4 15/44 971 підлягали до нарахування та сплаті митні платежі на загальну суму 414967,45 грн (ввізне мито 19189,35 грн. (10%), акциз 294634,6 грн. (1,3 євро за см. куб.), податок на додану вартість 101143.50 грн. (20%)). Різниця суми митних платежів, які підлягали нарахуванню та сплаті з нарахованими та фактично сплаченими за МД № UA209180/2021/11436, становить 386541,87 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 485 Митного кодексу України, передбачено, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 14.02.2020 у справі №159/1687/17, від 14 лютого 2020 року у справі №233/1783/16-а, від 22 травня 2020 року у справі №751/1477/17, від 20 серпня 2020 року у справі № 553/1435/17.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи про порушення митних правил, не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (ч. ч. 5, 6 ст. 264 МК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що господарська діяльність ТзОВ «ТР-Транс», директором якого є позивач - ОСОБА_1 , полягала у придбанні у німецької компанії Omnibusverkehr & Nutzfahrzeughandel Grebe GmbH шасі вантажного автомобіля марки WV MAN10.150, НОМЕР_1 , 1992 р.в., вартістю 3000 євро, підтверджується контрактом від 03.09.2020 № 200137 (а. с. 22-23).

Також, ТзОВ «ТР-Транс», уклало з німецькою компанією Omnibusverkehr & Nutzfahrzeughandel Grebe GmbH контракт від 09.09.2020 № 200139, предметом якого є цистерна для транспортування палива з помпою та ємністю 7500 л, з насосом, вживана, 1993 р.в, вартістю 1250 євро (а. с. 28-29).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що усі характеристики придбаних наведених вище товарів ґрунтувались виключно на документах наданих продавцем, що підтверджується, зокрема, рахунками-фактури від 03.09.2020 (а. с. 21, 27), які підписані директором ТзОВ «ТР-Транс» та німецької компанією Omnibusverkehr & Nutzfahrzeughandel Grebe GmbH.

Крім цього, за наведений вище товар, ТзОВ «ТР-Транс» сплатило грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті (а. с. 24, 30).

Разом з тим, під час митного оформлення товарів, внесено до митних декларацій UA209180/2021 та UA209100/2021 характеристики цих товарів, зокрема їх опис, рік випуску тощо, які підтверджували конкретну господарську операцію щодо купівлі-продажу шасі вантажного автомобіля марки WV MAN10.150, НОМЕР_1 та цистерни для транспортування палива з помпою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки, декларант під час оформлення наведених вище товарів діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованих товарів та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем цих товарів, які не скасовані чи визнані недійсними, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Тобто, достовірність поданих уповноваженою особою документів до митного оформлення не спростована належними доказами у справі, натомість, всі сумніви тлумачиться на користь особи, яку звинувачують у вчиненні неправомірних дій.

Також, при розгляді цієї справи, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Верховного Суду викладені в постанові від 06 червня 2018 року у справі № 607/1866/17, згідно яких для притягнення особи до відповідальності, згідно ст. 485 МК України, необхідно доведення факту внесення в митній декларації неправдивих відомостей.

Крім цього, в постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 759/360/17 Верховний Суд зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Однак, у спірних правовідносинах, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Отже, у цій справі, митний орган, в порушення вимог ст.77 КАС України, не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин умисного приховання позивачем відомостей щодо транспортного засобу з метою зменшення розміру митних платежів.

За встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України, не підтверджується належними та допустимими доказами та суб`єкт владних повноважень не надав доказів правомірності прийнятого рішення.

Крім цього, у позовних вимогах позивач просив визнати неправомірною оскаржувану постанову, однак, відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, враховуючи наведене, підстав визнати неправомірною постанову не має, а тому у цій частині позов задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи в позові, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову частково.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянти просили стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Згідно матеріалів справи, позивач згідно квитанції № 37695480-1 від 12.07.2021 при поданні позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 454 грн.

При поданні апеляційної скарги позивач сплатив судовий збір в розмірі 1362 грн (квитанція № 41340 від 13.10.2021).

Крім цього, при поданні апеляційної скарги третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТР-Транс» сплатило судовий збір в розмірі 3405 грн (платіжне доручення 29118 від 21.10.2021).

При вирішенні питання про стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, яка є обов`язковою для врахування, в силу ч. 5 ст. 242 КАС України. Згідно з якою, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 454 грн, а при поданні апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тобто 681 грн.

Отже, розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви та апеляційної скарги становить 1135 грн (454+681=1135), а тому саме ця сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці. Однак, решта суми сплачена при поданні апеляційної скарги 681 грн (1362-681=681), підлягає поверненню позивачу, як надмірно сплачений судовий збір, в порядку визначеному п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Щодо судового збору, який сплачено Товариством з обмеженою відповідальністю «ТР-Транс» при поданні апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки розмір судового збору який підлягав сплаті при апеляційної скарги становить 681 грн, а тому саме ця сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці. Натомість, решта суми сплачена при поданні апеляційної скарги 2724 грн (3405-681=2724), підлягає поверненню третій особі, як надмірно сплачений судовий збір, в порядку визначеному п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 139, 268, 271, 272, 286, 315, 317, 321, 322, КАС України, суд -

постановив:

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТР-Транс» задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2021 року у справі № 461/5113/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Скасувати постанову, винесену в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Колобродовим А.В., від 18.05.2021 у справі про порушення митних правил № 0647/20900/21, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (код ЄДРПОУ - 43971343) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 1135 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (код ЄДРПОУ - 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТР-Транс» (ЄДРПОУ -

36686722) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 681 грн (шістсот вісімдесят одну гривню).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 19.11.2021