Справа № П/320/196/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року № П/320/196/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області , Державного агентства рибного господарства України, третя особа: ФОП ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування погоджень Режиму рибогосподарської експлуатації Веселокутського водосховища,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури з позовом до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, Державного агентства рибного господарства України, в якому просить:

- визнати протиправними дії Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області щодо погодження 30.07.2015 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 режиму рибогосподарської експлуатації Веселокутського водосховища, розташованого на р. Гнилий Тікич біля с. Калинове Таращанського району Київської області загальною площею 339 га;

- визнати протиправними дії Державного агентства рибного господарства України щодо погодження від 13.09.2015 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 режиму рибогосподарської експлуатації Веселокутського водосховища, розташованого на р. Гнилий Тікич біля с. Калинове Таращанського району Київської області загальною площею 339 га;

- скасувати погодження Режиму рибогосподарської експлуатації Веселокутського водосховища, розташованого на р. Гнилий Тікич біля с. Калинове Таращанського району Київської області загальною площею 339 га., погоджений фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що під час погодження відповідачем режиму не враховано відсутність у ФОП ОСОБА_1 права на використання земельної ділянки під Веселокутським водосховищем, а використання водного об`єкту за відсутності права користування ним згідно ч.2 ст. 17 Закону України "Про тваринний світ" є незаконним. Погодження режиму рибогосподарської експлуатації водосховища без правовстановлюючих документів порушує інтереси держави і суперечить вимогам Водного та Земельного кодексів України, а тому підлягає скасуванню.

Відповідачем Державним агентством рибного господарства подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечив та просив відмовити у задовленні позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від закрито підготовче провадження та прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області 30.01.2015 року та Державним агентством рибного господарства України 13.09.2015 року погоджено ФОП ОСОБА_1 Режим рибогосподарської експлуатації Веселокутського водосховища, розташованого: Київська область Таращанський район, с. Веселий Кут, розроблений Інститутом рибного господарства НААН.

Прокурор, не погоджуючись з правомірністю погодження Режиму рибогосподарської експлуатації, звернувся до суду в інтересах держави.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України затвердженого Указом Президента України від 16.04.2011 року № 484/2011 Держрибагентство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних живих ресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

До основних завдань Держрибагентства України належить реалізація державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. У тому числі, Держрибагентство України, відповідно до покладених на нього завдань, погоджує режими рибогосподарської експлуатації водних об`єктів та контролює діяльність спеціальних товарних рибних господарств.

Держрибагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через свої територіальні органи (органи рибоохорони) - Головне управління в м. Києві, управління в Автономній Республіці Крим, м. Севастополі, областях, басейнові управління, відділи, повноваження яких поширюються на декілька областей, та спеціально уповноважений орган державного нагляду за безпекою мореплавства флоту рибного господарства.

Відповідно до Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта (далі - Режим) - установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення водних біоресурсів за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних біоресурсів рибогосподарського водного об`єкта (його частини).

Спеціальне товарне рибне господарство (далі - СТРГ) - діяльність, яка включає комплекс заходів, основною метою яких є підвищення рибопродуктивності рибогосподарського водного об`єкта (його частини) шляхом штучного відтворення водних біоресурсів, а також шляхом збереження та раціонального використання видів водних біоресурсів, які раніше перебували у рибогосподарському водному об`єкті (його частині).

Порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, погодження режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкту регламентується Інструкцією про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах (далі - Інструкція, затвердженою Наказом Державного агентства рибного господарства України № 4 від 15.01.2008 року, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України за № 64/14755 від 28.01.2008 року, розробленою у відповідності до Законів України "Про тваринний світ" "Про виключну (морську) економічну зону України", «Про ліцензування певних видів господарської діяльності", «Про Загальнодержавну програму розвитку рибного господарства України на період до 2010 року", постанов Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року N 1192 "Про затвердження Тимчасового порядку здійснення рибного господарства і здійснення рибальства", від 24.01.2007 N 42 "Про затвердження Положення про Державний комітет рибного господарства України".

Пункт 1.1 Інструкції № 4 визначає, що штучне розведення, вирощування водних живих ресурсів, їх використання здійснюються з метою підвищення рибопродуктивності рибогосподарських водних об`єктів (їх ділянок) шляхом спрямованого формування видового складу (відтворення риб та інших водних живих ресурсів) та запасів водних живих ресурсів без скидання води з цих об`єктів з метою їх вилову.

Режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта (далі по тексту - Режим) - установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення водних живих ресурсів (далі по тексту - ВЖР) за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання туводних видів, виконання якого забезпечує раціональне використання ВЖР рибогосподарського водного об`єкта або його ділянки (підпункт 1.3. пункту 1 Інструкції).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції № 4 для здійснення штучного розведення, вирощування водних ресурсів та їх використання користувач подає до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань рибного господарства України:

2.1.1 Заяву (додаток 1), погоджену з територіальним органом рибоохорони, у зоні контролю якого перебуває рибогосподарський водний об`єкт (його ділянка).

2.1.2. Режим (додаток 2), погоджений з територіальним органом рибоохорони та територіальним органом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, у зоні діяльності яких є рибогосподарський водний об`єкт, який розробляється на підставі науково-біологічного обґрунтування.

2.1.3. Науково-біологічне обґрунтування (далі - НБО) щодо рибогосподарського водного об`єкта (його ділянки), на якому створюється спеціальне товарне рибне господарство (СТРГ).

2.1.4. Карту-схему розташування СТРГ.

2.1.5. Документи (засвідчені у встановленому законодавством порядку копії):

- свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності (для фізичної особи);

- статут, свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності (для юридичної особи);

- при розробці Режиму на водні об`єкти об`ємом більше 1 млн куб.м (водосховища) - ліцензію на право господарської діяльності, пов`язаної з промисловим виловом риби на промислових ділянках рибогосподарських водойм, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції № 4 режим погоджується територіальним органом рибоохорони, у зоні якого здійснюватимуть діяльність, та територіальним органом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України протягом місяця з дня його отримання.

Суд звертає увагу на те, що прокурор не заперечував того факту, що ФОП ОСОБА_1 для погодження Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища були подані до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань рибного господарства України всі необхідні, належним чином оформлені документи, передбачені п. 2 Інструкції, і вимога про незаконність та скасування погодження режиму не обґрунтовується недоліками наданих на погодження документів.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта не є правовстановлюючим документом, яким надається право користування землями водного фонду, також наведений режим не визначає правові підстави користування водним об`єктом особою, на замовлення якої розроблено цей режим.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2018 року у справі № 806/449/15, від 16 травня 2019 року у справі № 806/3184/18.

Відповідно до статті 51 Водного кодексу України водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при отриманні погодження Режиму, користувачам надаються у користування лише водні біоресурси, а не водний об`єкт чи земля під водою. Діюче законодавство у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів не містить норми, які б зобов`язували користувача водних біоресурсів, який здійснює рибальство мати правовстановлюючі документи на рибогосподарський водний об`єкт для здійснення спеціального використання водних біоресурсів.

Крім цього, статтею 68 Водного Кодексу України визначено, що на водних об`єктах (їх частинах), які використовуються для промислового добування риби та іншого водного промислу або мають значення для відтворення їх запасів, права водокористувачів можуть бути обмежені в інтересах рибного господарства та водного промислу.

Статтею 51 Водного Кодексу України встановлено, що у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Щодо віднесення Веселокутського водосховища до рибогосподарських водних об`єктів, то суд зазначає, що Інситутом рибного господарства НААН України було досліджено даний водний об`єкт та розроблено науково-біологічне обґрунтування рибогосподарської експлуатації Веселокутського водосховища в режимі спеціального товарного господарства від 28.07.2015 та проект режиму як рибогосподарському об`єкту.

Спеціальне товарне рибне господарство (СТРГ) та промисловий вилов - це спеціальне використання водних біоресурсів на річках, водосховищах комплексного призначення та морях, оскільки користувачі вищезазначених водних об`єктів проводять вилучення водних біоресурсів без договору оренди та погодження з органами місцевого самоврядування, оскільки Інструкція № 4 не передбачає таку вимогу.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що скасування погодження режиму рибогосподарської експлуатації водосховища не є належним та ефективним способом захисту інтересів держави за представництвом прокурора.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 19.11.2019 у справі № 806/1350/15.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.