Справа № 643/17069/21
Суддя: Власенко М. В.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/221/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання - Насирової М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сагайдак Е. С. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить:

- визнати протиправними дії інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича, які полягають у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП;

- скасувати постанову серії ЕАО № 4807814 від 23 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП ОСОБА_1 та накладення стягнення у виді попередження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно спірної постанови, 23 вересня 2021 року близько 09:39 поблизу будинку № 315 по вул. Шевченка в м. Харкові ОСОБА_1 , керуючи автомобілем після зупинки не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію. Проте, 23 вересня 2021 року за вказаною адресою позивача працівники поліції не зупиняли та він взагалі там не знаходився. Спірна постанова була надіслана поштою, тобто події правопорушення взагалі 23 вересня 2021 року не було. На розгляд справи позивача ніхто не викликав та не повідомляв. Доказів вчинення позивачем 23 вересня 2021 року правопорушення йому не надавалося. Крім цього, поліцейським було допущено порушення процедури розгляду справи, а саме не був викликаний позивач для розгляду справи, не були йому пред`явлені докази правопорушення, не було роз`яснено прав, визначених КУпАП. Відтак, позивач був позбавлений права на захист.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, роз`яснено особливості розгляду цієї категорії справ.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неподання відповідачем відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що 23 вересня 2021 року інспектором патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Алтуховим О. Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4807814.

Згідно із вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді «попередити».

Відповідно до спірної постанови, ОСОБА_1 , 23 вересня 2021 року о 09:39 год. в м. Харкові, вул. Шевченка, 315, водій після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну сигналізацію, чим порушив п. 9.9.б. Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП.

Вважаючи, що спірна постанова винесена протиправно, ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом свої порушених прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначених ч. 2 ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «б» пункту 9.9 ПДР України встановлено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно зі ст. 125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121 - 128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП та, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові відповідачем до постанови не додано доказів вчинення ним інкримінованого йому порушення. У графі «до постанови додаються» відсутні будь-які відомості, графа не заповнена.

Крім цього, суд зазначає, що зі змісту спірної постанови слідує, що адміністративне правопорушення відбулося о 09:39 год. 23 вересня 2021 року, після зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , часом розгляду справи про адміністративне правопорушення зазначено 10:11 год. 23 вересня 2021 року. У графі № 8 та 9 спірної постанови зазначено «належним чином був сповіщений, але не з`явився» та «не з`явився».

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у спірній постанові.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, від 17 липня 2019 року у справі № 295/3099/17, від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а.

Пояснень свідків (пішоходів чи інших учасників дорожнього руху) чи будь-яких інших доказів порушення позивачем п. 9.9 «б» ПДР України відповідачем не надано.

Отже, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

За принципом презумпції невинуватості, закріпленим у ст. 62 Конституції України всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Отже, на підставі викладеного вище, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому позов є обґрунтованим в цій частині.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутність події і складу адміністративного право порушення.

З огляду на викладене суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині скасування спірної постанови, оскільки відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні зазначеного правопорушення, що потягло за собою порушення прав позивача та незаконне притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а провадження по справі підлягає закриттю.

Щодо заявленої позивачем вимоги про визнання незаконними дій інспектора патрульної поліції, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З аналізу наведених норм слідує, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд може прийняти лише одне з рішень, передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України.

Можливість визнання при цьому протиправними рішень та/або дій суб`єкта владних повноважень, законодавець не встановлює, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у сумі 454,00 грн.

Відтак на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції належить стягнути судовий збір в сумі 454,00 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241 - 246, 250, 255, 268 - 272, 286, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4807814 від 23 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В решті позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Департамент патрульної поліції, , м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя М. В. Власенко