Справа № 640/2655/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року м. Київ № 640/2655/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації розглянути повторно мою заяву щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб;

- зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації включити в розрахунок грошової компенсації третю особу, а саме доньку від першого шлюбу дружини ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення, відповідно до ч.1 ст.382 КАС України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у вересні 2019 року ним було подано до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації заяву та необхідні документи, визначені Порядком та умовами надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 р. № 280 (далі - Порядок та умови), для призначення відповідної грошової компенсації з розрахунком на всіх членів сім`ї, тобто на трьох осіб.

Проте, Комісією щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України про призначення грошової компенсації від 10.10.2019 року винесено рішення щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб в розрахунку на двох осіб, а саме заявника та дружину заявника.

Донька від першого шлюбу дружини ОСОБА_2 не включена в розрахунок грошової компенсації.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

На виконання вимог зазначеної ухвали на адресу суду від позивача надійшов лист про усунення недоліків позовної заяви з додатками до неї.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України, та подав 09.04.2020 року до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що відповідно до абзацу 6 пункту 19 Порядку до членів сім`ї внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, належать: дружина (чоловік); їх малолітні (до 14 років) і неповнолітні (до 18 років) діти; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; неодружені діти, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти (у тому числі в період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів і вступом до іншого закладу, а також у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до виповнення їм 23 років; батько та мати внутрішньо переміщеної особи, що проживають разом з ними, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли 60-річного віку, або отримують пенсію за віком. Відповідно до Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 01.06.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, батьком дитини ОСОБА_2 значиться ОСОБА_3 .

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини, встановлені судом:

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_4 та її донька від першого шлюбу ОСОБА_2 є внутрішньо-переміщеними особами та перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки від 17.09.2018 №/33902, від 17.09.2018 №/33903 та від 17.09.2018 №/33901.

Згідно з довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб фактичним місцем проживання позивача, його дружити ОСОБА_4 та її донька від першого шлюбу ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_1 .

Також, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 20 серпня 2015 року Службою безпеки України.

З 10.07.2019 року позивач перебуває на квартирному обліку у складі сім`ї з трьох осіб за категорією: учасники бойових дій, учасники АТО, внутрішньо переміщені особи.

У вересні 2019 року Позивач звернувся з заявою та необхідними документи, які визначені Порядком та умовами надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 р. № 280 (далі - Порядок та умови), до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, для призначення відповідної грошової компенсації з розрахунком на всіх членів сім`ї, тобто на трьох осіб.

10.10.2019 року Комісією щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України про призначення грошової компенсації винесено рішення №24 щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб в розрахунку на двох осіб, а саме заявника ОСОБА_1 , 1985 р.н. та дружину заявника ОСОБА_4 1985 р.н. та призначено ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення в розмірі 1515219,09 грн.

Донька від першого шлюбу дружини ОСОБА_2 2005 р.н. не включена в розрахунок грошової компенсації.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням Комісії , позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Розглядаючи спірні правовідносини суд виходить з такого.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів №280 від 18.04.2018 з врахуванням змін від 11.08.2021 «Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» (далі - Прядок №280).

Відповідно до п.2 Порядку №280, - право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - внутрішньо переміщені особи) і які перебувають на квартирному обліку і не менш як один рік на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб за місцем фактичного проживання в межах м. Києва або в межах однієї області згідно з відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних) за умови, що зміна місця проживання протягом року в межах однієї області не призводить до збільшення розміру компенсації.

Відповідно до п.3 Порядку №280, - грошова компенсація внутрішньо переміщеним особам виплачується у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених абзацами шостим і сьомим пункту 16 цього Порядку, в порядку черговості відповідно до дати взяття на квартирний облік за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція).

Відповідно до п.4 Порядку №280, - за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, міських, районних у містах рад (далі - органи соціального захисту населення), за рішенням виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюється комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації (далі - комісія).

Відповідно до п.5 Порядку №280, - до повноважень комісії належить:

проведення перевірки:

- наявності у внутрішньо переміщеної особи статусу учасника бойових дій, встановленого відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - статус учасника бойових дій), або статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, встановленого відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 зазначеного Закону (далі - статус особи з інвалідністю внаслідок війни);

- перебування внутрішньо переміщеної особи на обліку в базі даних;

- складу сім`ї внутрішньо переміщеної особи;

- факту проживання не менш як один рік у межах м. Києва або в межах однієї області згідно з відомостями бази даних за умови, що зміна місця проживання протягом року в межах однієї області не призводить до збільшення розміру компенсації відповідно до пунктів 16 і 17 цього Порядку;

- наявності документів про взяття на квартирний облік внутрішньо переміщеної особи та членів її сім`ї;

- факту спільного проживання членів сім`ї внутрішньо переміщеної особи, на яких нараховується грошова компенсація;

- наявності майнових прав на незакінчене будівництвом житло чи права власності на житлове приміщення внутрішньо переміщеної особи та всіх членів її сім`ї, на яких нараховується грошова компенсація, яке розташоване в населених пунктах на підконтрольній Україні території (крім житлового приміщення, яке зруйноване або стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації, що підтверджується актом обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири), або факту відчуження такого майна протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації;

- факту надання раніше внутрішньо переміщеній особі або членам її сім`ї житла на підконтрольній Україні території чи виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення за рахунок бюджетних коштів;

прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації;

перегляд рішення про призначення грошової компенсації за нововиявленими обставинами (у разі змін у майновому стані, у складі сім`ї, зміни показників опосередкованої вартості спорудження житла, зміни місця проживання, у зв`язку з втратою статусу учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни, скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, зняття з квартирного обліку тощо);

скасування попереднього рішення за нововиявленими обставинами;

прийняття рішення про відмову у виплаті грошової компенсації;

визначення розміру грошової компенсації;

визначення суми коштів, яка підлягає поверненню, якщо внутрішньо переміщена особа або її законний представник не повідомили органу соціального захисту населення про зміни у майновому стані, у складі сім`ї, зміну місця проживання, втрату статусу учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни, скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, зняття з квартирного обліку;

прийняття рішення про виплату грошової компенсації члену сім`ї внутрішньо переміщеної особи, на якого розраховано грошову компенсацію (далі - уповноважений член сім`ї), у зв`язку із смертю внутрішньо переміщеної особи, якій призначено грошову компенсацію та не виплачено.

Відповідно до п.13 Порядку №280, - комісія відмовляє внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, у призначенні грошової компенсації з таких підстав:

1) невідповідність в документах, що посвідчують внутрішньо переміщену особу чи законного представника, від імені якого подається заява;

2) подання недостовірних відомостей;

3) внутрішньо переміщена особа не брала безпосередньої участі в антитерористичній операції чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях (відсутні документи, передбачені підпунктами 3-6 пункту 7 цього Порядку);

4) внутрішньо переміщена особа не є особою, визначеною у пунктах 19 і 20 частини першої статті 6, пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

5) скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;

6) внутрішньо переміщена особа та члени її сім`ї, на яких було розраховано грошову компенсацію, володіють майновими правами на незакінчене будівництвом житло чи правом власності на житлове приміщення, що відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу Української РСР (на кожного члена сім`ї), яке розташоване в населених пунктах на підконтрольній Україні території (крім житлового приміщення, яке зруйноване або стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації, що підтверджується актом обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири), або таке нерухоме майно було відчужено протягом останніх п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації;

7) внутрішньо переміщена особа не перебуває на квартирному обліку;

8) внутрішньо переміщеній особі або членам її сім`ї вже надавалося житло на підконтрольній Україні території або виплачувалася грошова компенсація за належні для отримання жилі приміщення за рахунок бюджетних коштів;

9) внутрішньо переміщена особа проживає менш як один рік у межах м. Києва або в межах однієї області згідно з відомостями бази даних або зміна її місця проживання в межах однієї області протягом року призвела до збільшення розміру грошової компенсації відповідно до пунктів 16 і 17 цього Порядку.

Як встановлено судом, рішенням Комісії №24 щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України про призначення грошової компенсації від 10.10.2019, підстав для відмови в призначенні грошової компенсації визначені Порядком №280, відсутні.

Відповідно до п.18 Порядку №280, - в розрахунок грошової компенсації включаються члени сім`ї внутрішньо переміщеної особи, які перебувають на квартирному обліку, незалежно від того, перебувають вони на такому обліку разом з нею чи окремо від неї, з урахуванням перебування на квартирному обліку внутрішньо переміщеної особи та членів її сім`ї у різних населених пунктах.

До членів сім`ї внутрішньо переміщеної особи належать: дружина (чоловік); їх малолітні і неповнолітні діти; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; неодружені діти, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої освіти, закладах професійної (професійно-технічної освіти), фахової передвищої освіти і вищої освіти (у тому числі в період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів і вступом до іншого закладу, а також у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до виповнення їм 23 років; непрацездатні батьки, що проживають разом з нею; особа, яка перебуває під її опікою або піклуванням та проживає разом з нею.

Відповідно до частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З аналізу зазначених норм вбачається, що ознаками, за наявності яких можна стверджувати, що особи належать до однієї сім`ї є спільність їх проживання, пов`язаність спільним побутом та наявність у них по відношенню один до одного взаємних прав та обов`язків. При чому підставою для утворення сім`ї може бути, зокрема, кровне споріднення.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного суду України у справі № 1-8/99 від 03.06.1999 за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї"), де суд вирішив: "До кола членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Членами сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші)."

Статтею 151- 2 Конституції України проголошено, що рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

У зв`язку із чим, суд вважає безпідставними доводи Комісії, що не визначені положеннями Порядку та умов як підстава для прийняття такого рішення щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб в розрахунку на 2 осіб, а саме Позивача ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_4 , не включаючи в розрахунок грошової компенсації доньку від першого шлюбу дружини ОСОБА_2 на підставі того, що відповідно до Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 01.06.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, батьком дитини ОСОБА_2 значиться ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У справі, що розглядається, повноваження щодо прийняття рішення про призначення грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, регламентовано Порядком №280. Умови, за яких Комісія призначає грошову компенсацію, визначені Порядком. Комісія повинна розглянути повторно заяву та прийняти рішення про призначення грошової компенсації в розрахунку на трьох осіб. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, а тому не є дискреційними, та саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним в розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації розглянути повторно заяву Позивача щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, а також включити в рахунок грошової компенсації третю особу, а саме доньку від першого шлюбу дружини ОСОБА_2 .

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень суд може під час ухвалення рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Тобто зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі.

На час ухвалення даного рішення у суду відсутні підстави вважати, що відповідач може ухилитися від виконання судового рішення, тому, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі, що не обмежує позивача у можливості звернення із таким питанням у подальшому.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звільнений від спати судового збору, відповідно до пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає відсутніми підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації розглянути повторно заяву ОСОБА_1 щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб.

Зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації включити в розрахунок грошової компенсації третю особу, а саме доньку від першого шлюбу дружини ОСОБА_2 .

В частині позовних вимог щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення - відмовити.

Підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація (, адреса: вул. Кошиця, 11, м. Київ, 02660).

Суддя В.І. Келеберда