Справа № 320/7525/21
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року № 320/7525/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Київській області про визнання протиправним та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ФОП ОСОБА_1 з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу Головного управління Держпраці в Київській області від 11.06.2021 №11/33/14 на суму 170000грн.

- визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 12.07.2021 року № 11/41/14, № 11/41-1/14, № 11/41-2/14, № 11/41-3/14, № 11/41-4/14, № 11/41-5/14, № 11/41-6/14, № 11/41-7/14, № 11/41-8/14, № 11/41-9/14, № 11/41-10/14, № 11/41-11/14, № 11/41-12/14, № 11/41-13/14, № 11/41-14/14.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача надала суду клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності.

На підставі ст.ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивачка зареєстрована суб`єктом господарювання - фізичною особою-підприємцем 13.03.2007, номер запису: 2 015188.

Видами діяльності позивачки згідно з КВЕД є: 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах (основний)»; « 47.72 Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах»; 47.74 Роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах».

Працівником ГУ Держпраці у Київській області на підставі наказу від 28.05.2021 №2225 та направлення від 02.06.2021 №11/33/01 проведено планову перевірку характеристик продукції магазину, в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт перевірки характеристик продукції від 04.06.2021 № 11/33/02.

Перевіркою встановлено, що у реалізації позивачки перебувало 15 найменувань товару (окуляри сонцезахисні іноземного виробництва, код за УКТ ЗЕД 9004), що не містили нанесеного знаку відповідності їх вимогам п.п.19, 43, 51 Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2008 року №761 (далі - Регламент №761).

Крім того, встановлено відсутність у позивачки в місці проведення торгівлі будь-яких деклараційних документів про відповідність продукції, що реалізується (окуляри сонцезахисні іноземного виробництва, код за УКТ ЗЕД 9004), Регламенту № 761.

Відтак, вказана продукція, виявлена відповідачем у реалізації ФОП ОСОБА_1 під час проведення перевірки, за відсутності відповідних сертифікаційних та деклараційних документів визнана небезпечною, такою що становить ризик та не відповідає встановленим вимогам законодавства України.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення від 04.06.2021 №11/33/08 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яким позивачку зобов`язано у термін до 17.06.2021 (включно) привести вищевказану продукцію у відповідність до встановлених вимог та усунення формальної невідповідності шляхом складення декларації про відповідність та проведення кожну одиницю продукції національним знаком відповідності.

Рішення від 04.06.2021 направлене на адресу позивачки рекомендованим поштовим відправленням № 309 від 07.06.2021 та отримане ФОП ОСОБА_1 особисто 18.06.2021 під час перебування її на прийомі у приміщенні ГУДержпраці у Київській області.

Відповідно до відомостей з офіційного сайту «Укрпошта» станом на дату звернення позивачки до суду рекомендоване поштове відправлення від ГУДержпраці у Київській області за № 309 не вручене ФОП ОСОБА_1 під час доставки.

Судом враховується, що рішення від 04.06.2021 отримане ФОП ОСОБА_1 лише 18.06.2021 наручно, а з 19 по 21 червня 2021 року в Україні були встановлені офіційні святкові дні і не працювали поштові відділення, що об`єктивно перешкодило позивачці у своєчасному виконанні вимог органу державної влади.

Судом встановлено, що позивачкою 23.06.2021 направлено до ГУ Держпраці у Київській області письмове повідомлення про приведення продукції у відповідність до встановлених вимог та усунення формальної невідповідності встановленої в акті перевірки характеристик продукції від 04.06.2021 ГУ Держпраці у Київській області №11/33/02 з додатками на 19 аркушах, а саме - копією декларації та фотознімками 15 окулярів з проклеєними на них знаками відповідності на кожній одиниці товару.

Як слідує з опису поштового вкладення у цінний лист № 076 та інформації з офіційного сайту «Укрпошта», цінний лист №076 вручений уповноваженому представнику ГУ Держпраці у Київській області за довіреністю 25.06.2021.

Виявлені державним органом контролю в ході проведення перевірки недоліки усунуті ФОП ОСОБА_1 шляхом проклеювання знаку відповідності на кожну одиницю товару, зазначену в акті перевірки (фото копії знаків та фото окулярів з наклеєними знаками додано до повідомлення, а також складено Декларацію від 23.06.2021 №UA.TR.076.D.062303-21 про відповідність засобу індивідуального захисту вимогам Технічного регламенту.

Крім того, висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 05.08.2021 № 12.2-18-3/14735 - 15 найменувань окулярів сонцезахисних чоловічих та жіночих, за кодом УКТ ЗЕД 9004, які зазначені в акті перевірки відповідають вимогам діючого санітарного законодавства України і за умови дотримання вимог цього висновку можуть бути використані в заявленій сфері застосування.

Суд критично оцінює твердження відповідача, про те, що на момент прийняття оскаржуваних постанов від 12.07.2021 ФОП ОСОБА_1 лише частково виконала вимоги рішення від 04.06.2021, оскільки позивачкою надані належні та достатні докази виконання обов`язку по усуненню порушень Регламенту № 761.

Відтак, суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 на момент підготовки та направлення повідомлення на адресу ГУ Держпраці у Київській області в повному обсязі та своєчасно усунуто невідповідності, визначені у рішенні від 04.06.2021 року

На підставі акту перевірки ГУ Держпраці у Київській області складено протокол про виявлені порушення вимог ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ЗУ «Про загальну безпечність нехарчової продукції», яким зафіксовано порушення вимог п.6 ч.4 ст.44 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 2735), а саме - створення перешкод у проведенні перевірки шляхом невиконання встановлених Законом вимог посадової особи, яка здійснює державний ринковий нагляд у формі ненадання ФОП ОСОБА_1 на вимогу працівника органу державної влади декларацій та сертифікатів якості і безпечності продукції, що перебуває у її реалізації.

На підставі акту перевірки та протоколу № 11/33/13 відповідачем прийнято постанову від 11.06.2021 № 11/33/02 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 170 000 грн за порушення п.6 ч.4 ст. 44 Закону № 2735.

У подальшому, не зважаючи на отримання 25.06.2021 від позивачки повідомлення про приведення продукції у відповідність до встановлених вимог та усунення формальної невідповідності встановленої в акті перевірки характеристик продукції ГУ Держпраці у Київській області від 04.06.2021 № 11/33/02 відповідачем на підставі наказу від 29.06.2021 № 2645 та направлення на проведення перевірки від 29.06.2021 № 11/41/01 складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.07.2021 № 11/41/04, у якому відповідач про невиконання вимог рішення з боку ФОП ОСОБА_1 по кожному із 15 найменувань продукції, попередньо визнаної небезпечною/несертифікованою.

Відповідачем прийнято протоколи про виявлені порушення вимог ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ЗУ «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 05.07.2021 №11/41-14/13, № 11/41-13/13, 11/41-12/13, 11/41-11/13, № 11/41-10/13, № 11/41-9/13, №11/41-8/13, № 11/41-7/13, № 11/41-6/13, № 11/41-5/13, № 11/41-4/13, № 11/41-3/13, №11/41-2/13, 11/41-1/13, № 11/41/13, у яких вказано порушення позивачкою вимог п.3 ч.4 ст. 44 Закону № 2735.

На підставі акту перевірки від 05.07.2021 та вказаних протоколів від 05.07.2021 відповідачем прийнято оскаржувані постанови про накладення штрафу від 12.07.2021 № 11/41/14, № 11/41-1/14, № 11/41-2/14, № 11/41-3/14, № 11/41-4/14, №11/41-5/14, № 11/41-6/14, № 11/41-7/14, № 11/41-8/14, № 11/41-9/14, № 11/41-10/14, №11/41-11/14, № 11/41-12/14, № 11/41-13/14, № 11/41-14/14 на суму 765 000, 00 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними постановами позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначений Законом №2735.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону № 2735 державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону № 2735 ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону № 2735 з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, серед іншого: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог.

Відповідно до Регламенту № 761 під засобом індивідуального захисту (далі - засіб захисту) слід розуміти спорядження, що призначається для носіння користувачем та/або забезпечення його захисту від однієї або кількох видів небезпеки для життя чи здоров`я.

Відповідно до п.2 вказаного Регламенту сонцезахисні окуляри відносяться до першої категорії засобів захисту, що мають конструкцію простої складності і призначаються для захисту від сонячного світла.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно (ч. 5 ст. 23 Закону № 2735).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23-1 Закону № 2735 для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція. На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 2735 органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів, планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення №96).

Пунктом 1 Положення визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 7 Положення № 96 встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пп. 21 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний ринковий нагляд у межах своєї відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст.8 Закону № 2735 суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію.

Згідно із ч. 6 ст. 8 Закону № 2735 суб`єкти господарювання зобов`язані зберігати документацію, визначену в частині п`ятій цієї статті, протягом строку, встановленого відповідним технічним регламентом, а якщо такий строк технічним регламентом не встановлено: виробник - протягом десяти років з дня введення ним відповідної продукції в обіг; уповноважений представник, імпортер або розповсюджувач - протягом десяти років з дня одержання ним відповідної продукції.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 16 Закону № 2735 посадові особи, які здійснюють контроль продукції, мають право проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, документальні перевірки та вибіркові обстеження зразків продукції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону № 2735 ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності. Секторальний план ринкового нагляду охоплює види продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.

Під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції (ч. ч. 1, 3ст. 23 Закону № 2735).

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 24 Закону № 2735 органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду (частина 1 статті 24 Закону). Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті: на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом «б» пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту «б» пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції.

Частиною 3 статті 29 Закону № 2735 встановлено, що орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 2735 обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); тимчасової заборони надання продукції на ринку. Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів) (частина 2 статті 30 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 30 Закону № 2735 органами ринкового нагляду у випадках, передбачених Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», можуть також застосовуватися обмеження введення в обіг або розповсюдження продукції.

Положеннями Порядку здійснення контролю виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1017 від 05.10.2011 року, а також ст. 34 Закону №2735 встановлений порядок контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. Відповідно до ч.1 ст.34 Закону № 2735 з метою контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органи ринкового нагляду:1) аналізують повідомлення про виконання цих рішень, надані (надіслані) суб`єктами господарювання, яких стосувалися такі рішення;2) проводять перевірки стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень;3) здійснюють моніторинг результативності вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів.

Відповідно до ч.7,8 ст.34 Закону № 2735 під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду встановлює ступінь виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та результативність їх виконання. У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт повного та результативного виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення (крім рішення про заборону надання продукції на ринку), орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про скасування такого рішення.

Стаття 44 Закону №2735 встановлює відповідальність суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України.

Зокрема, до п.3 ч.4ст.44 Закону № 2735 до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених ч.3 чт.29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Як встановлено судом, в оскаржуваних постановах, як і в протоколах від 04.06.2021 року та від 05.07.2021 року відповідачем лише процитована диспозиція п.3 ч.4 ст.44 Закону № 2735, за якою встановлюється відповідальність та встановлено невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених ч.3 чт.29 цього Закону. Проте не зазначено та не конкретизовано, чи не виконано позивачкою рішення від 04.06.2021 або воно неповно виконано та в чому саме полягає це невиконання або неповне виконання рішення від 04.06.2021 року.

Частина 3 статті 29 Закону №2735 визначає, що орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність:

- не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом.

Отже виявлене відповідачем порушення у позивачки стосовно ненанесення на сонцезахисних окулярах знаку відповідності технічним регламентам є формальною невідповідністю і усунення такого порушення відбувається лише через вимогу органу ринкового нагляду вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності.

Суд звертає увагу, що п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону № 2735 містить виключення щодо застосування адміністративно - господарських санкцій у вигляді штрафу, а саме - до особи не може бути застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону № 2735, у випадках, передбачених ч. 3 ст. 29 цього Закону.

Тобто, до особи не може бути застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону № 2735, у випадках виявлення під час перевірки характеристик продукції порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави для накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 згідно із оскаржуваними постановами відсутні.

Оскільки виявлене відповідачем порушення у позивачки стосовно ненанесення на сонцезахисних окулярах знаку відповідності технічним регламентам є формальною невідповідністю, суд дійшов висновку, що відповідач передчасно та безпідставно виніс постанову про накладення на позивача адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу.

Як передбачає законодавчий механізм, відповідач, виявивши формальну невідповідність, мав відповідно до ч.3 ст. 29 Закону № 2735 невідкладно вимагати від позивача вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності.

І лише у випадку не вжиття позивачем протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності відповідач міг би застосувати до позивача згідно п.3 ч.4 ст. 44 Закону № 2735 адміністративно-господарську санкції у вигляді штрафу.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані постанови не відповідають критеріям чіткості й зрозумілості акту індивідуальної дії та породжують його неоднозначне трактування

Судом встановлено, що позивачка направила на адресу ГУ Держпраці у Київській області повідомлення від 23.06.2021,у якому надала докази підтвердження щодо усунення формальних невідповідностей (засобів індивідуального захисту: сонцезахисних окулярів, код за УКТ ЗЕД 9004) Регламенту № 761, шляхом проклеювання знаку відповідності на кожну одиницю товару, зазначену в акті перевірки, а також надання декларації від 23.06.2021 у №UA.TR.076.D.062303-21 про відповідність засобів індивідуального захисту вимогам Технічного регламенту.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпраці в Київській області від 11.06.2021 №11/33/14, від 12.07.2021 № 11/41/14, №11/41-1/14, № 11/41-2/14, № 11/41-3/14, № 11/41-4/14, № 11/41-5/14, № 11/41-6/14, №11/41-7/14, № 11/41-8/14, № 11/41-9/14, № 11/41-10/14, № 11/41-11/14, № 11/41-12/14, №11/41-13/14, № 11/41-14/14.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.