Справа № 240/16667/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111030600
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Попової О. Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єв-Агробізнес" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державною податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Житомирській області № 2335751/43804269 від 22 січня 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 23.12.2020 року, № 2715080/43804269 від 01 червня 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 11.03.2021

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 3 від 23 грудня 2020 року, № 1 від 11 березня 2021 року, подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Єв-Агробізнес" датами їх первинного подання платником податків на реєстрацію.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єв-Агробізнес" судовий збір в сумі 4540 (чотири тисячі п"ятсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єв-Агробізнес" судовий збір в сумі 4540 (чотири тисячі п"ятсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Під час прийняття рішення судом не було вирішене питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу.

До суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення, зокрема, у разі не вирішення питання розподілу судових витрат. Розгляд заяви відбувається в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що з метою надання позивачу професійної правничої допомоги між Товариством з обмеженою відповідальністю "Єв-Агробізнес" та адвокатом Войтенком С.В. був укладений договір про надання правничої допомоги від 15.07.2021 року №0003/21UO про що свідчить наданий ордер на надання правничої (правової) допомоги від 21.07.2021.

Витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат. Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд у постанові від 12.08.2020 у справі № 826/13271/16 звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, пункт 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява №71660/11), пункт 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), пункт 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), де зазначається, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У постанові Верховного Суду від 17.08.2020 у справі № 160/4615/19 вказується на те, що враховуючи положення статті 134 КАС України, на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані, зокрема, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як встановлено судом на підствердження понесених витрат в сумі 10000 грн. позивачем надано лише ордер на надання правничої (правової) допомоги від 21.07.2021 та платіжне доручення №128 від 22.07.2021 про сплату послуг згідно договору 0003/21UO від 15.07.2021.

З огляду на наявні у справі документи, суд приходить до переконання, що позивач не підтвердив понесення ним заявлений розмір витрат на правничу допомогу та не підтвердив належними та допустимими доказами їх фактичне надання адвокатом та не надав усі необхідні первинні документи про надання таких адвокатських послуг (як то копія акта прийому-передачі робіт із зазначенням обсягу наданих послуг та часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, звіту про надані послуги тощо).

У даному випадку суд враховує позицію Верховного Суду та вимоги закону щодо необхідності встановлення реального характеру понесених позивачем витрат на правничу допомогу, які повинні бути належним чином підтверджені і доведені.

Враховуючи те, що у справі відсутні докази понесених позивачем дійсних витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав у стягненні на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єв-Агробізнес" судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Керуючись статтями 139, 242-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Єв-Агробізнес" у стягненні на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.11.2021

Суддя О.Г. Попова