Справа № 320/10452/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року № 320/10452/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в місті Києві у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Київській області, треті особи: Приватне сільськогосподарське підприємство "Переселенське -К", ТОВ "Агро Пульс", про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась гр. ОСОБА_1 з позовом до ГУ ДПС у Київській області,треті особи: Приватне сільськогосподарське підприємство "Переселенське -К", ТОВ "Агро Пульс", про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.05.2020 № 5-1016, № 5-1016 та № 5-1016.

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення, яким нараховано податкове зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб, на її думку прийняті відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідають вимогам закону, висновки податкового органу відносно наявності у неї податкового обов`язку щодо сплати цього податку є помилковими, а тому податкові повідомлення - рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав та зазначив, що посадові особи контролюючого органу, визначаючи позивачці суму грошового зобов`язання із земельного податку, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято відповідачем правомірно, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Представник третьої особи ПСП «Переселенське» надав суду пояснення на позовну заяву, в якому позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами:

:03:017:0024, загальною площею 3,2640 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

:03:017:0023, загальною площею 3,2641 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

:02:010:0015, загальною площею 1, 9724 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Між ОСОБА_1 як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Пульс" як орендарем 16.07.2013 та 21.08.2013 укладено договори оренди земельних ділянок №б/н, згідно з якими орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :03:017:0024, загальною площею 3,2640 га, :03:017:0023, загальною площею 3,2641 га, :02:010:0015, загальною площею 1, 9724 га, які знаходяться на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Відповідно до п. 4.6 договорів (всі однотипні) сплата всіх податків, зборів, що випливають з даних Договорів проводиться орендарем у встановленому законодавством порядку.

Згідно з актами приймання-передачі земельних ділянок в оренду позивачка передала в оренду земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2640 га, площею 3,2641 га та площею 1, 9724 га, які знаходяться на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, а орендар прийняв земельні ділянки згідно договорів оренди №б/н від 16.07.2013 та 21.08.2013 і зобов`язується використовувати їх у відповідності до мети, визначеної у договорах.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Пульс" (сторона 2) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Переселенське-К" (сторона 1) були укладений договір про співпрацю від 01.05.2018 №02/18, предметом якого є співпраця Сторін в процесі здійснення господарської діяльності, визначена у розділі 2 цього договору.

Пунктом 2.1.4 договору визначено, що сторона 2 зобов`язується для забезпечення співпраці надати можливість стороні 1 безперешкодно та на власний розсуд обробляти земельні ділянки, які належать стороні 2 на праві власності або праві користування з правом засіву, вирощування та збору на них сільськогосподарських культур. Усі вирощені культури та зібрані на умовах цього договору продукція є власністю сторони 1, яка вправі розпоряджатися ними на власний розсуд з метою отримання прибутку.

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що землекористувачем належних позивачці на праві приватної власності земельних ділянок з кадастровими номерами :03:017:0024, :03:017:0023, :02:010:0015, починаючи з 01.05.2018 , є Приватне сільськогосподарське підприємство "Переселенське-К".

Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.05.2020 № 5-1016, № 5-1016 та № 5-1016, якими визначено позивачці суму податкового зобов`язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" за 2020 рік.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Положеннями ст. 7 ПК України встановлено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Статтею 23 ПК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, один об`єкт оподаткування може утворювати кілька баз оподаткування для різних податків. У випадках, передбачених цим Кодексом, конкретна вартісна, фізична або інша характеристика певного об`єкта оподаткування може бути базою оподаткування для різних податків.

Відповідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

За приписами п. 36.4 ст. 36 ПК України виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Згідно з п. 37.1, п.37.2 ст. 37 ПК України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку (пункт 38.1, 38.2 статті 38 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України встановлено, що об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка є власником земельних ділянок з кадастровими номерами:

:03:017:0024, загальною площею 3,2640 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

:03:017:0023, загальною площею 3,2641 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

:02:010:0015, загальною площею 1, 9724 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

Між ОСОБА_1 як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Пульс" як орендарем, 16.07.2013 та 21.08.2013 укладено договора оренди земельних ділянок №б/н, згідно з якими орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :03:017:0024, загальною площею 3,2640 га, :03:017:0023, загальною площею 3,2641 га, :02:010:0015, загальною площею 1, 9724 га, які знаходяться на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Відповідно до п. 4.6 договорів сплата всіх податків, зборів, що випливають з даних Договорів проводиться орендарем у встановленому законодавством порядку.

Згідно з актами приймання-передачі земельних ділянок в оренду позивачка передала в оренду земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2640 га, площею 3,2641 га та площею 1, 9724 га, які знаходяться на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, а орендар прийняв земельні ділянки згідно договорів оренди №б/н від 16.07.2013 та 21.08.2013 і зобов`язується використовувати їх у відповідності до мети визначеної у договорі.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Пульс" (сторона 2) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Переселенське-К" (сторона 1) був укладений договір про співпрацю від 01.05.2018 №02/18, предметом якого є співпраця Сторін в процесі здійснення господарської діяльності, визначена у розділі 2 цього договору.

Пунктом 2.1.4 договору визначено, що сторона 2 зобов`язується для забезпечення співпраці надати можливість стороні 1 безперешкодно та на власний розсуд обробляти земельні ділянки, які належать стороні 2 на праві власності або праві користування з правом засіву, вирощування та збору на них сільськогосподарських культур. Усі вирощені культури та зібрані на умовах цього договору продукція є власністю сторони 1, яка вправі розпоряджатися ними на власний розсуд з метою отримання прибутку.

Отже, фактичним землекористувачем земельних ділянок з кадастровими номерами

:03:017:0024, :03:017:0023, :02:010:0015, які знаходяться на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, є Приватне сільськогосподарське підприємство "Переселенське-К".

Договір оренди землі за визначенням статті 13 Закону України "Про оренду землі" це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Таким чином, об`єктом плати за землю є земельна ділянка, надана в користування з метою провадження господарської діяльності підприємства, а майнові права на вказану земельну ділянку передаються до складеного капіталу такого підприємсва, яке реалізуючи права землекористувача, має обов`язок внесення плати за землю. Саме з таких підприємств плата за землю справляється щорічно у вигляді земельного податку або орендної плати. З комплексного аналізу норм Податкового кодексу України можна зробити висновок, що після укладення договору користування землею, обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює саме юридична особа, відповідно земельний податок підлягає сплаті фактичним землекористувачем, яким в даному випадку є Приватне сільськогосподарське підприємство "Переселенське-К".

Так, судом встановлено, що Приватним сільськогосподарським підприємством "Переселенське-К" як землекористувачем сплачено податок за користування земельними ділянками з кадастровими номерами: :03:017:0024, загальною площею 3,2640 га, :03:017:0023, загальною площею 3,2641 га, :02:010:0015, загальною площею 1, 9724 га, які знаходяться на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, що підтверджується платіжними дорученнями.

Отже, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті по відношенню до позивачки, підлягають скасуванню, оскільки податкові зобов`язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" повинен сплачувати суб`єкт відповідних податкових правовідносин.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, пояснень, наданих позивачем та відповідачем, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.09.2020 №34.

Враховуючи задоволення позову, вказаний розмір судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 08.05.2020 № 5-1016, № 5-1016 та № 5-1016.

Стягнути на користь гр. ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.