Справа № 520/7239/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 р. Справа № 520/7239/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 27.05.21 по справі № 520/7239/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у відмові здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 22/6-985 від 05.01.2021 року, надану Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, з 01.01.2018 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, із збереженням розміру 74 відсотки грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 22/6-985 від 05.01.2021 року, надану Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, яка видана відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» та на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року у адміністративній справі № 520/2860/2020, з 01.01.2018 року, здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року однією сумою з урахуванням проведених платежів та здійснити нарахування і виплату суми компенсації втраченої частини доходів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у відмові здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 22/6-985 від 05.01.2021 року, надану Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, з 01.01.2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, із збереженням розміру 74 відсотки грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 22/6-985 від 05.01.2021 року, надану Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, яка видана відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» та на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року у адміністративній справі №520/2860/2020, з 01.01.2018 року, здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року однією сумою з урахуванням проведених платежів та здійснити нарахування і виплату суми компенсації втраченої частини доходів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що позивач по даній справі перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 74% грошового забезпечення з 21.09.2000 року. Зазначає, що з 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІ та постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року №103, на підставі довідки, виданої уповноваженим органом. Вказує, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року по справі №520/8967/18, ОСОБА_1 зроблено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року. Стверджує, що відповідачем при перерахунку пенсії жодним чином не порушено право позивача на пенсійне забезпечення щодо визначення та обчислення розміру пенсії, оскільки відповідач керувався лише тими показниками грошового забезпечення позивача, які були надані уповноваженим органом та не міг визначити і врахувати будь-які інші, окрім тих, що були включені до відповідної довідки. Зауважує, що визнання нечинними в подальшому п.п. 1, 2 постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не може мати наслідком зобов`язання відповідача до вчинення певних дій щодо повторного проведення перерахунку пенсії позивача. Зазначає, що у випадку, коли спеціальним Законом №2262-ХІІ передбачено право, форми і види пенсійного забезпечення, але не унормовано розмір та види складових перерахунку пенсії та віднесено визначення підстав для перерахунку пенсії до повноважень Кабінету Міністрів України, то підвищення розміру грошового забезпечення та/або введення додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців без прийняття відповідного урядового рішення не зумовлює для уповноваженого органу обов`язку вчинити дії, спрямовані на проведення перерахунку пенсії. Вказує, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплати компенсації спрямовані на майбутнє та є передчасними, а тому не підлягають задоволенню. Щодо задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити виплату недоотриманої частини пенсії однією сумою, стверджує, що кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення, адже метою судового захисту є спонукання владного суб`єкта до належного виконання адміністративних функцій у повному обсязі, що (у даному конкретному випадку) полягає у проведенні розрахунку за усією належною до одержання сумою пенсії.

ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року без змін. Зазначає, що посилання відповідача на скасовані п.п. 1, 2 Постанови № 103, як на підставу для відмови для перерахунку пенсії, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки право на перерахунок пенсії виникло на підставі ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, згідно якої усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Вказує, що довідки для перерахунку пенсії передбачені нормами Закону №2262-ХІІ, а скасування п.п. 1, 2 Постанови №103 не створюють жодних підстав для відмови відповідачем у перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №22/6-985 від 05.01.2021 року, наданої Департаментом персоналу МВС України. Довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №22/6-985 від 05.01.2021 року видана у відповідності до вимог чинного законодавства. Стверджує, що ГУ ПФУ в Харківській області жодних заперечень з приводу змісту довідки про розмір та структуру грошового забезпечення не висловило. Дії Департаменту персоналу МВС України щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №22/6-985 від 05.01.2021 року є законними, ніким не оспорювались. Зауважує, що зміст і правова природа у розумінні положень ст.1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 14.05.2020 року у справі №816/379/16, від 30.09.2020 року у справі №280/676/19. Вважає, що вимога нарахувати компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонеру заявлена згідно із законом. Наголошує, що у даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання пенсійних виплат з 01.01.2018 року передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними. Таким чином, на них поширюється режим «існуючого майна».

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи неприбуття учасників справи в судове засідання, призначене на 10.11.2021 року, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а також подання скаржником апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі положень ст.311 КАС України, колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи по справі продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 74 % грошового забезпечення з 21.09.2000 року.

На виконання рішення суду у адміністративній справі №520/2860/2020 за позовом ОСОБА_1 , Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України направлено до відповідача довідку від 05.01.2021 №22/6-985 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

03 березня 2021 року позивач з заявою звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з вимогою здійснити перерахунок та виплату пенсії, яка призначена йому за вислугою років, у розмірі 74 відсотків грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 05.01.2021 року №22/6-985.

Відповідач листом від 30.03.2021 року №3384-4684/Г-02/8-20000/21 повідомив позивача, що провести перерахунок пенсії на підставі довідки № 22/6-985 від 05.01.2021 року не має підстав.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не перерахунку пенсії, а свої законні права порушеними, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо відмови у здійсненні позивачу перерахунку та виплаті пенсії відповідно до оновленої довідки. У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що порушене право позивача на отримання належного йому розміру пенсії підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію із збереженням розміру 74 відсотки грошового забезпечення відповідно до довідки №22/6-985 від 05.01.2021 року з 01.01.2018 року, здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року однією сумою з урахуванням проведених платежів та здійснити нарахування і виплату суми компенсації втраченої частини доходів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, є Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту Закон України №2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.

Таким чином, стаття 63 Закону України №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393" (далі по тексту - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 (в редакції із змінами, внесеними згідно з постановою №103) передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку №45 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №103) передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Матеріалами даної справи встановлено, що з 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1,2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Колегія суддів зазначає, що в компетенцію Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45.

Однак, зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас, алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема в даному випадку, Міністерство внутрішніх справ України та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Відповідно до п.23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п.24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Колегія суддів звертає увагу, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верхового Суду, яка була викладена в постановах від 24.06.2020 року у справі № 160/8324/19, від 16.12.2020 року у справі №520/5506/19.

При цьому, перерахунок може бути здійснено після надходження до органу Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій військовослужбовців.

Зазначений висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.10.2019 року у справі №553/3619/16-а.

Колегія суддів зазначає, що правовідносинам, які розглядаються у даній справі, передували обставини, встановлені у справі №520/2860/2020 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В рамках справи №520/2860/2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, зокрема, про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням вимог пункту 1 Примітки Додатку 1 та пункту 1 Примітки Додатку 14 до постанови № 704 при обчисленні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020 роки відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт, та врахування відповідної відсоткової надбавки за вислугу років (50 %) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, норм пунктів 1 Приміток Додатків 1, 14 до Постанови № 704, які включають: з 01.01.2018 - посадовий оклад - 7000,00 грн.; оклад за військовим званням - 1560 грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 4280 грн. Всього - 12840 грн.; З 01.01.2019 - посадовий оклад - 7850,00 грн.; оклад за військовим званням - 1750 грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 4800 грн. Всього - 14400 грн.; З 01.01.2020 - посадовий оклад - 8880,00 грн.; оклад за військовим званням - 1980 грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 5430 грн. Всього - 16290 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 року у справі №520/2860/2020 позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2020 року у справі 520/2860/2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 у справі № 520/2860/2020 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Зокрема, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

На виконання рішення суду у адміністративній справі №520/2860/2020 за позовом ОСОБА_1 , Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України направлено до відповідача довідку від 05.01.2021 року №22/6-985 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зі змісту довідки від 05.01.2021 року №22/6-985 вбачається, що посадовий оклад (визначено за рішенням суду виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом), складає: станом на 01.01.2018 року 7000,00 грн., на 01.01.2019 року 7850,00 грн., на 01.01.2020 року 8880,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням полковник (визначено за рішенням суду виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом): на 01.01.2018 року 1560,00 грн., на 01.01.2019 року 1750,00 грн., на 01.01.2020 року 1980,00 грн.; надбавка за вислугу років (50 %): на 01.01.2018 року 4280,00 грн., на 01.01.2019 року 4800,00 грн., на 01.01.2020 року 5430,00. Усього: станом на 01.01.2018 року 12840,00 грн., на 01.01.2019 року 14400,00 грн., на 01.01.2020 року 16290,00 грн. (а.с. 36).

Колегія суддів зазначає, що вказана довідка не свідчить про підстави для зміни посадового окладу позивача та не містить підстав для перерахунку пенсії.

З постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2020 року у справі 520/2860/2020, якою скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 року, та довідки від 05.01.2021 року №22/6-985 не вбачається, чи сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Станом на 2018-2020 роки відповідач повинен був встановити наявність чи відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача та, в разі відсутності підстав для такого перерахунку, повинен був відмовити в перерахунку пенсії.

Колегія суддів зауважує, що позивач не обґрунтував наявність права на здійснення перерахунку пенсії за оновленою довідкою у спірні періоди, а Пенсійний фонд не перевірив наявність підстав для такого перерахунку, відмовивши в перерахунку з інших підстав, а саме відсутності рішень Кабінету Міністрів України про умови та порядок проведення перерахунку пенсії після визнання протиправними та скасування пунктів 1-2 Постанови №103.

У зв`язку з цим, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача саме стосовно даних довідки від 05.01.2021 року №22/6-985 станом на 2018-2020 роки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо відмови здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 22/6-985 від 05.01.2021 року, з 01.01.2018 року, та відповідно зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію, із збереженням розміру 74 відсотки грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №22/6-985 від 05.01.2021 року, здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року однією сумою з урахуванням проведених платежів та здійснити нарахування і виплату суми компенсації втраченої частини доходів.

За цим, усі інші доводи сторін по суті спору не впливають на вирішення даної справи.

Колегія суддів зазначає, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява №22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, а саме, порушення права позивача на належний розгляд заяви від 03.03.2021 року про здійснення перерахунку та виплати пенсії, з метою повного та належного захисту прав позивача, колегія суддів, відповідно до вимог ч.2 ст.9 КАС України, вважає за належне вийти за межі позовних вимог та обрати спосіб захисту порушеного права позивача, що в повній мірі сприяє досягненню ефективного захисту інтересів позивача та встановлює спосіб відновлення його права від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде: визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оформленої листом від 30.03.2021 року №3384-4684/Г-02/8-2000/21, у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №22/6-985 від 05.01.2021 року, наданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, з 01.01.2018 року, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2021 року про здійснення перерахунку та виплати пенсії у розмірі 74 відсотків грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №22/6-985 від 05.01.2021 року, наданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, з 01.01.2018 року, з урахуванням висновків суду.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 по справі № 520/7239/21 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оформлену листом від 30.03.2021 року №3384-4684/Г-02/8-2000/21, у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №22/6-985 від 05.01.2021 року, наданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, з 01.01.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2021 року про здійснення перерахунку та виплати пенсії у розмірі 74 відсотків грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №22/6-985 від 05.01.2021 року, наданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, з 01.01.2018 року, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош