Справа № 200/15964/21
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 листопада 2021 р. Справа №200/15964/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

12 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо нарахування та виплати йому разової грошової допомоги за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі, який не відповідає ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради здійснити йому перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у відповідності до ст. ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

Позов обґрунтовував тим, що він має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням та набув право на соціальне забезпечення відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачено виплату разової грошової допомоги до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Проте, відповідачем виплачено вказану грошову допомогу у розмірі, що є значно меншим, ніж передбачено вказаним Законом, а саме в розмірі 1 390 грн., що також підтверджується листом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради 11 жовтня 2021 року № П-9262-12-1.1.2/.

Вважав, такі дії відповідача протиправними, та такими, що порушують його конституційні права.

Щодо строку звернення до суду з позовом

Відповідно до частини четвертої статті 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Верховний Суд в постанові від 06 лютого 2018 року в справі №607/7919/17 зазначив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з таким позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 6 статті 161 вказаного Кодексу у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в частині, що стосується щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, позивач повинен був дізнатися ще у квітні-травні 2020 року коли йому було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як він зазначав, у меншому розмірі, ніж встановлений Законом. Перебіг шестимісячного строку звернення до суду з позовом щодо виплати щорічної разової грошової допомоги за 2020 рік, з урахуванням положень частини четвертої статті 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», розпочався 01 жовтня 2020 року та закінчився 31 березня наступного за ним року. А до суду з позовом він звернувся 12 листопада 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з позовом, що встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

До позовної заяви додано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом, яке позивач обґрунтовував тим, що пропущений ним строк звернення до суду за захистом його прав та законних інтересів виник у зв`язку із захворюванням респіраторною хворобою COVID-19, через яку він не зміг вчасно зібрати необхідні документи для звернення до суду.

Також, він постійно проходить військову службу у різних дислокаціях.

Крім того, в Україні впроваджені карантинні обмеження, встановлені з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом Sars-CoV-2.

Крім того, він не має юридичної освіти, не знає особливостей законодавства України, а тому вперше звернувся до органу державної влади, який не уповноважений надавати довідки про суми виплат разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме до Центру надання адміністративних послуг, де працівники вказаного органу повідомили його, що йому необхідно звернутися до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, де через декілька спроб отримав засобами поштового зв`язку лист Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 11 жовтня 2021 року № П-9262-12-1.1.2.

Розглянувши клопотання суд виходить з наступного.

Кодекс адміністративного судочинства України чітко визначає, що строк звернення до суду з позовом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (якщо не встановлено інше). Поновлення пропущеного процесуального строку можливо лише в разі наявності поважних причин його пропуску, підтверджених документально (частина 1 статті 121, частина 6 статті 161 Кодексу).

Так, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Встановлення строків звернення до суду з позовом законом передбачено з метою дисциплінування позивачів як учасників судового процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Посилання позивача на захворювання респіраторною хворобою COVID-19 і на те, що постійно проходить військову службу у різних дислокаціях, є неприйнятними, оскільки докази наведеним обставинам до клопотання не додані.

Щодо посилання позивача на карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року, кінцева дата якого з урахуванням відповідних постанов Кабінету Міністрів України неодноразово змінювалася та продовжувалася, збільшуючи строк дії карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Отже, на час винесення даної ухвали згідно з останньою постановою Кабінету Міністрів України карантин установлено до 31 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Посилаючись на карантин, позивач не зазначав які саме заходи (обмеження), впроваджені у зв`язку з карантином, унеможливили своєчасне подання до суду позову, та не надав їм доказів.

З огляду на наведене посилання позивача на карантин є неприйнятними, оскільки самі по собі такі посилання без відповідних обґрунтувань та доказів не можуть бути правовою підставою для поновлення строку звернення до суду з позовом.

Щодо посилань позивача на лист Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 11 жовтня 2021 року № П-9262-12-1.1.2 (відповідь на заяву позивача про перерахунок грошової допомоги до 5 травня, зокрема за 2020 рік, що надійшла до відповідача 06 жовтня 2021 року).

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у межах спірних правовідносин не передбачає досудового врегулювання спору шляхом звернення до органу з питань соціального захисту населення із заявою (скаргою) з приводу щорічної виплати разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених цим Законом.

У зв`язку з викладеним звернення позивача до органу з питань соціального захисту населення із заявою про перерахунок щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік у межах спірних правовідносин не є обов`язковим та не може вважатися досудовим порядком вирішення спору.

Аналогічна правова позиція щодо досудового врегулювання спору висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 9901/32/20.

Єдиним способом захисту порушеного права у цьому випадку є звернення до суду.

Отже, звернення до відповідача щодо перерахунку спірної допомоги та отримання на таке звернення листа відповідача не змінює часу, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року в справі №127/15035/17, від 31 березня 2021 в справі № 240/12017/19.

Отже, клопотання про поновлення пропущеного шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з позовом не свідчить про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом поважними. Докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом до клопотання не додані.

З огляду на наведене підстави, вказані у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, судом визнані неповажними.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Позивачу потрібно до позовної заяви додати обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом, із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку, і додати докази поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

В разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Логойда