Справа № 540/3832/21
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3832/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:
ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, січень 2008 року.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 77917 гривень 62 копійки із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44,

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 27.02.2021 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3867 гривень 35 копійок відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078,

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3867 гривень 35 копійок за період з 01.03.2018 по 27.02.2021 включно в сумі 138972 гривні 25 копійок відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 03.08.2021 відкрито спрощене провадження у справі, вирішено розглядати справу без виклику представників сторін.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 14.03.2016 по 27.02.2021 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 14.03.2016 по 27.02.2021 не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення. 16 квітня 2021 року позивачем було надіслано заяву до військової частини НОМЕР_2 з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення та надати інформацію про розмір посадового окладу станом на 01.01.2008, 01.02.2018, 01.03.2018 за кожною посадою, яку займав позивач. У відповіді військової частини НОМЕР_2 зазначено, що для виплати індексації за період, який вказаний у заяві, фінансового ресурсу у Міністерстві оборони України не було. Таку відмову позивач вважає неправомірною.

Також позивач зазначає про те, що за період з 01.03.2018 по 27.02.2021 індексація грошового забезпечення виплачена у сумі 5501,69 грн., але таку суму позивач вважає неправильно обчисленою у зв`язку з застосуванням відповідачем базового місяця січень 2016 року, тоді як базовим місяцем в період з 14.03.2016 по 28.02.2018 включно є, на думку позивача, січень 2008 року відповідно до пунктів 5, 10-2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення". Позивач посилається на постанову ВС від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а , прийняту з аналогічних правовідносин. За підрахунками позивача, з 01.03.2018 по 27.02.2021 у позивачу належна щомісячна фіксована індексація грошового забезпечення в розмірі 3867,35 гривень в місяць.

01 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осібначальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Порядок №704), якою було підвищено посадові оклади військовослужбовцям. У лютому 2018 року посадовий оклад позивача становив 1052 грн. (грошове забезпечення 11995 грн. 78 коп.), за березень 2018року посадовий оклад - 4930,00 грн. (грошове забезпечення позивача за березень 2018 року складає 12591,58 грн.), грошовий дохід позивача збільшився на: 12591,58 грн. - 11995,78 грн. = 595,80 грн. У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн., величина приросту індексу споживчих цін 253,30% . Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100. 1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн. Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн. - 595,80 грн. = 3867,35 грн. Всупереч абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078, відповідач починаючи з 01 березня 2018 року не виплачував щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 3867,35 гривень в місяць. За період з 01.03.2018 року по 27.02.2021 року не було виплачено позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення на загальну суму 138972,25 грн. За період проходження служби з 14.03.2016 року по 27.02.2021 року сума невиплаченої індексації грошового забезпечення складає 216889,87 грн.

19.08.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що позивач пропустив місячний строк звернення до адміністративного суду з позовом, встановлений ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Станом на момент видання наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.02.2021р. № 58. ОСОБА_1 погодив проведення з ним усіх необхідних розрахунків та не заперечував проти розмірів всіх основних та додаткових виплат, які він отримував за час проходження військової служби. У наказі командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 58 від 27.02.2021 не зазначено про виплату позивачу індексації грошового забезпечення. Таким чином, ОСОБА_1 про порушення, на його думку, своїх прав щодо невиплати індексації грошового забезпечення військовою частиною НОМЕР_2 , дізнався та повинен був дізнатися - 27.02.2021, в свою чергу, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду тільки 19 липня 2021 року, тобто з порушенням встановлених законодавством строків звернення до суду з адміністративним позовом.

Стосовно позовних вимог, викладених у позовній заяві, відповідач зазначив, що у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення. Зокрема, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови №1013 від 09.12.2015 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку №1078). Крім того, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався в разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець. Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) в цілях нарахування індексації військовослужбовцям з січня 2016 року на березень 2018 року. Отже, з прийняттям Постанови №1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015, і включно до 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців не змінилися. До 01.12.2015 за працівником при його переведенні на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведенні на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість зберігалася сума індексації, але тільки за умови, якщо збільшення заробітної плати є меншим від суми індексації за відповідний місяць; в іншому випадку - місяць збільшення заробітної плати стає новим базовим. Після 01.12.2015 - для новоприйнятих та переведених працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник - тобто після прийняття на службу або переміщення по службі має визначатися новий базовий місяць для обрахування індексації після підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Зазначене свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від його просування по службі. Доводи позивача про необхідність застосування січня 2008 року, як місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 14.03.2016 по 28.02.2018 не є обґрунтованими, оскільки позивач бажає застосувати до правовідносин за період з січня 2008 по грудень 2015 норму п. 5 Порядку №1078 в редакції, яка діє з 01.12.2015. Питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром грошового забезпечення, що має виплачуватись позивачу, належить до компетенції відповідача при нарахуванні та виплаті відповідних сум. Відповідач вважає, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Крім того, виплата індексації залежить від обсягу фінансування на відповідний рік. Відповідно до статті 51 Бюджетного кодексу керівники здійснюють видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення. За інформацією, наданою представниками Департаменту фінансів Міноборони, у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з січня 2016 року по лютий 2018 року в Міністерства оборони України не було. Після прийняття з 1 березня 2018 року постанови Уряду від 30 серпня 2017 р. № 704 базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року, вже в грудні 2018 року індекс споживчих цін перевищив 103 %, що і стало підставою для виплати особовому складу індексації.

31.08.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому заперечує проти доводів відповідача щодо пропуску ним строку звернення до суду, оскільки індексація це складова грошового забезпечення, звернення до суду за її стягненням не обмежено будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 14.03.2016 по 27.02.2021 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 14.03.2016 по 28.02.2021 не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення, а за період 01.03.2018 по 27.02.2021 індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась за період листопад 2018 - лютий 2021 року.

16 квітня 2021 року позивачем було надіслано заяву до військової частини НОМЕР_2 з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення та надати інформацію про розмір посадового окладу станом на 01.01.2008 року, 01.02.2018 року, 01.03.2018 року за кожною посадою, яку позивач займав в період з 14.03.2016 року по 27.02.2021 рік. Відповідач у відповіді від 11.05.2021 повідомив про відсутність фінансового ресурсу в Міноборони для виплати індексації з 2015 по 2018 роки. Після прийняття з 1 березня 2018 року постанови Уряду від 30 серпня 2017 р. № 704 базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Не погоджуючись з відмовою відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

У свою чергу, спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII). Так, частинами 1-4 статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Абзацом 2 частини 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно положень ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до положень ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (редакція з 01.01.2016).

Згідно положень ст.6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 року № 1078, згідно з п.4 якого індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

У п.1-1 Порядку № 1078 проведення індексації грошових доходів населення визначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Станом на березень 2016 року постанова № 1078 передбачала, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії…. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. (п. 4) У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (п.5).

Згідно з п.6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету….. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 12.12.2018 по справі № 825/874/17.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Тому посилання відповідача на необхідність застосування строку звернення до суду з вимогою про нарахування та виплати індексації суд вважає таким, що суперечить загальним нормам законодавства про оплату праці. Звернутись до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати працівник має право без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем ( рішення Коституційного суду України від 15.10.2013 № 9-рп/2013).

З матеріалів справи вбачається, що під час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_2 з 14.03.2016 по 28.02.2018 позивачу не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що не заперечується відповідачем.

Європейський суд з прав людини у справах "Кечко проти України", "Ромашов проти України", "Шевченко проти України" зауважив, що реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі №822/1731/16.

Більш того, Конституційний Суд України у Рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців Збройних Сил України як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (також випливає з положень абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, абзацу четвертого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17 березня 2004 року №7-рп/2004).

За таких умов відсутність бюджетного фінансування у відповідача не позбавляє позивача права на отримання належних йому сум індексації грошового забезпечення і не звільняє відповідача від обов`язку ці суми виплачувати.

Відповідачем не надано доказів в підтвердження факту відсутності в бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується Військова частина, коштів на індексацію грошового забезпечення, і як наслідок не надходження відповідних фінансових асигнувань на рахунки військової частини для виплати індексації військовослужбовцям у вказаний період. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що ним надсилались відповідні заявки до вищестоящого органу стосовно потреби на виділення додаткових коштів для виплати військовослужбовцям індексації грошового забезпечення.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи те, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у відповідача обов`язку щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у нарахуванні та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018.

Таким чином, враховуючи протиправність дій відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за вказаний період, у суду є всі підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з з 14.03.2016 по 28.02.2018. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає, що оскільки нарахування спірної індексації грошового забезпечення відповідачем у межах спірних правовідносин не здійснювалося, то розрахунок та виплата індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача, як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував грошове забезпечення. Саме на відповідача, як роботодавця, за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачці індексації грошового забезпечення. Завданням ж адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Разом з тим, сторонами наведені різні підходи у визначенні базового місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації, тому суд вважає, що питання базового місяця станом на даний час є спірним, суд розглянув доводи сторін та прийшов наступних висновків.

Правова позиці позивача ґрунтується на тому, що Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01.01.2008 року, було затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців. Вказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01 березня 2018 року. В період дії постанови з 01.01.2008 по 01.03.2018, розміри посадових окладів військовослужбовців були незмінні. З 01.12.2015 редакція п. 5 Порядку №1078 передбачає, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення…. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

До грудня 2015року зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць було визначено як підстава для зміни базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для цілей визначення наявності або відсутності підстав для нарахування індексації. Будь-яке зростання доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації. Базовий місяць для обрахунку індексації не був прив`язаний до події зростання тарифних окладів працівника.

Редакція ж вказаної норми, яка діє з 01.12.2015, покладає обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення військовослужбовців) на підприємства, установи, організації у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації з урахуванням базового місяця, в якому відбулося підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання тарифних ставок (окладів). Тобто, лише з 01.12.2015 на зміну базового місяця для нарахування індексації стало впливати виключно підвищення тарифних ставок (окладів).

При цьому, в якості підстави для зміни базового місяця Порядок визначає саме зміну тарифних окладів, тобто, очевидно, що така зміна має відбуватись після набрання чинності новою редакцією пункту 5 Порядку, передбаченою Постановою КМУ від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Порядок № 1078 у 2012 році був доповнений постановою КМУ від 13.06.2012 № 526 п. 10-2, який в редакції з 21.06.2012 до 01.12.2015 мав такий вигляд "Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації."

З 01.12.2015 п. 10-2 Порядку №1078 передбачає, що "для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник".

Аналіз вказаних редакцій пункту 10-2 Порядку №1078 свідчить про те, що до грудня 2015 року зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів було визначено як підстава для зміни базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для цілей визначення наявності або відсутності підстав для нарахування індексації. Отже, до 01.12.2015 будь-яке зростання доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації. Таким чином, базовий місяць для обрахунку індексації не був прив`язаний до події зростання тарифних окладів працівника.

Після 01.12.2015 - для новоприйнятих та переведених працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник, тобто після прийняття на службу або переміщення по службі має визначатися новий базовий місяць для обрахування індексації після підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Отже, лише з 01.12.2015 на зміну базового місяця для нарахування індексації стало впливати виключно підвищення тарифних ставок (окладів).

При цьому, в якості підстави для зміни базового місяця Порядок визначає саме зміну тарифних окладів, що відбулась після набрання чинності новою редакцією пункту 5 Порядку, передбаченою Постановою КМУ від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Зазначене свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від його просування по службі.

Згідно постанови Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, та яка набрала чинності з 01.03.2018, позивачу був встановлений посадовий оклад в іншому, збільшеному розмірі у березні 2018 року.

З огляду на те, що позивач зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 з 14.03.2016, станом на 01.01.2008 позивач на військовій службі не перебував і грошове забезпечення військовослужбовця не отримував, отже, посилання позивача на те, що січень 2008 року є базовим для нього, не відповідає фактичним обставинам справи. В даному випадку базовим місяцем для проведення індексації є місяць прийняття на військову службу. Доводи позивача про необхідність застосування січня 2008 року, як місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 14.03.2016 по 28.02.2021 є не обґрунтованими, оскільки позивач бажає застосувати до правовідносин за період з січня 2008 по грудень 2015 норму п. 5 Порядку №1078 в редакції, яка діє з 01.12.2015, що суперечить дії правових норм в часі.

Посилання позивача на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 10.09.2020 по справі №200/9297/19-а не обґрунтовують можливість застосування до періоду з 04.10.2016 по 28.02.2018 базового місяця - січня 2008 року, оскільки в даному випадку Верховний Суд не формував правові висновки щодо визначення базового місяця індексації, а надавав оцінку процесуальним діям суду апеляційної інстанції щодо роз`яснення його постанови, яка набрала законну силу.

Посилання позивача на зміст пункт 14 Порядку №1078, згідно якому єдиним органом, який має право надавати роз`яснення щодо порядку нарахування індексації грошових доходів населення є Мінсоцполітики, роз`яснення якого стосуються визначення базового місяця для розрахунку індексації, колегія суддів не бере уваги, оскільки вказаний лист не є нормативно-правовим актом, носить інформаційний, роз`яснювальний та рекомендацій характер.

Абзацом 1 п. 3 постанови Кабміну України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 року №1013 передбачено, що: міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Вказані дії по відношенні до військовослужбовців вчинено шляхом прийняття постанови Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, та яка набрала чинності з 01.03.2018.

Неможливість встановлення індексу споживчих цін згідно нового правового регулювання через затримку прийняття Кабміном України постанови №704, якою затверджено нові посадові оклади військовослужбовців, в тому числі позивачу, не може створювати для останнього негативних наслідків щодо неможливості отримання належної йому індексації грошового забезпечення.

За обставинами даної справи позивач був прийнятий на військову службу 14.03.2016.

Реалізація внесених до п. 10-2 Порядку №1078 (в редакції постанови №1013) змін по відношенні до військовослужбовців напряму залежала від факту підвищення їх посадових окладів, що відбулося 01.03.2018, а тому застосування вказаної норми в зазначеній редакції також є обґрунтованим із вказаної дати.

До військовослужбовців, яких переведено з однієї військової частини в іншу, новоприйнятих, неможливим є застосування п. 10-2 Порядку №1078 (в редакції Постанови №1013) щодо встановлення місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації в період з 01.12.2015 по 28.02.2018. Затримка прийняття Кабміном України постанови №704 створила ситуацію, за якої нівелювалася можливість визначення місяця початку обчислення індексу споживчих цін щодо вищенаведеної групи військовослужбовців згідно приписів п. 10-2 Порядку №1078 (в редакції постанови №1013), а тому єдиним способом вирішення спірного питання є застосування підходів, встановлених Порядком №1078 в попередній редакції, що була чинною до 01.12.2015, а саме в частині щодо новоприйнятих працівників згідно п. 10-1: "Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу".

З урахування вказаного правового підходу для обчислення індексації за період з 14 березня 2016 року по 28 лютого 2018 включно застосуванню підлягає базовий місяць березень 2016 року, що є місяцем прийняття позивача на службу, а також будь-які інші місяці, в яких відбувається підвищення посадового окладу позивача.

За наведених вище обставин, суд вважає, що у даному випадку належним способом захисту прав позивача є визнання неправомірною бездільності відповідача по не проведенню індексації грошового забезпечення позивача за період з 14.03.2016 по 28.02.2018., а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за цей період, з урахуванням висновків суду.

Що стосується індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 27.02.2021, то суд дійшов наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року, в редакції від 24.02.2018 року, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок. Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу.

Відповідно до ч. 2 п. 1.9 "Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 року №260, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

З огляду на зазначене, суд вважає, що місяць березень 2018 року, в якому відбулось підвищення посадового окладу позивача, та відповідно і інших складових грошового забезпечення, є базовим для обчислення індексу споживчих цін, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1 %, в квітні 2018 року становив 100,8 %, в травні 2018 року 100,0%, в червні 100,0 %, в липні 99,3 %, в серпні 100,0 %, в вересні 101,9 %, в жовтні 101,7%.

Таким чином лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8 % * 100,0 % * 100,0 % * 99,3% * 100,0 % * 101,9 % * 101,7 % * 100) було перевищено, отже у позивача виникає право на індексацію заробітної плати. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року. З огляду на приписи абз. 1 п. 1-1 Порядку № 1078, індексація здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, тобто - з 01 грудня 2018 року.

Враховуючи зазначене, грошове забезпечення позивача в період з березня по листопад 2018 року включно індексації не підлягало.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1078 грошове забезпечення військовослужбовців повинно індексуватись у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи. У грудні 2018 року цей показник складав 1921 грн. Тобто індексації підлягає грошове забезпечення тільки в розмірі 1921 грн. Сума, що перевищує цю межу, не індексується.

Відповідно картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 про види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії виплачені за період служби у військовій частині НОМЕР_2 , вбачається, що у грудні 2018 року сума індексації позивача склала 71,08 грн., що є добутком множення прожиткового мінімуму, встановленого на грудень 2018 року (1921,00 грн.) та індексу інфляції за жовтень 2018 року (3,7%). позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за грудень 2018 року - лютий 2021 року.

Як свідчать матеріали справи, в 2019-2021 роках відповідачем індексація грошового забезпечення позивачу нараховувалась з врахуванням базового місяця - березень 2018 року, оскільки саме в цьому місяці відбулося підвищення розміру грошового забезпечення позивача. В такому ж самому порядку розраховується індексація за січень 2019 року травень 2020 року:

- січень 2019 року: 1921,00 грн. х 3,7% / 100 = 71,08 грн.;

- лютий 2019 року: 1921,00 грн. х 3,7% / 100 = 71,08 грн.;

- березень 2019 року: 1921,00 грн. х 7% / 100 = 134,47 грн.;

- квітень 2019 року: 1921,00 грн. х 7% / 100 = 134,47 грн.;

- травень 2019 року: 1921,00 грн. х 7% / 100 = 134,47 грн.;

- червень 2019 року: 1921,00 грн. х 7% / 100 = 134,47 грн.;

- липень 2019 року: 2007,00 грн. х 10,3% / 100 = 206,72 грн.;

- серпень 2019 року: 2007,00 грн. х 10,3% / 100 = 206,72 грн.;

- вересень 2019 року: 2007,00 грн. х 10,3% / 100 = 206,72 грн.;

- жовтень 2019 року: 2007,00 грн. х 10,3% / 100 = 206,72 грн.;

- листопад 2019 року: 2007,00 грн. х 10,3% / 100 = 206,72 грн.;

- грудень 2019 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- січень 2020 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- лютий 2020 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- березень 2020 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- квітень 2020 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- травень 2020 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.

- червень 2020 року 2102 грн. х х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- липень 2020 року: 2197 грн. х 10.3 % /100 = 226,29 грн.,

- серпень 2020 року: 2197 грн. х 10,3 % =226,29 грн.,

- вересень 2020 року 2197 грн. х 10.3 % /100 = 226,29 грн.,

- жовтень 2020 року: 2197 грн. х 10.3 % /100 =226,29 грн.,

- листопад 2020 року: 2197 грн. х 10.3 % /100 =226,29 грн.,

- грудень 2020 року: 2270 грн. х 10.3 %/100 = 233,81 грн. ,

- січень 2021 року: 2270 грн. х 14,6 %/100 =331,42 грн.,

- лютий 2021 року 2270 грн. х 14,6 %/100= 298 грн. (неповний місяць).

Отже, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача у період з грудня 2018 року по лютий 2021 року відповідачем проведений відповідно до приписів Порядку № 1078.

При цьому, підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2018 року у відповідача були відсутні, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за цей період є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Наявна в матеріалах справи копія картки особового рахунку підтверджує, що позивачу з грудня 2018 року по лютий 2021 року нараховано індексації грошового забезпечення на загальну суму 5501 грн. 69 коп., сума індексація виплачена.

При цьому, розмір здійснених виплат, розрахованих відповідачем в межах належної компетенції здійснено із урахуванням індексу споживчих цін за 1 або 100 в березні 2018 року, що відповідає приписам Порядку №1078.

Доводи позивача, що починаючи з 01.03.2018 йому належить виплата фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 3867 грн. 35 коп. щомісячно не є обґрунтованими, оскільки їх сформовано на підставі помилкового трактування абз. 4,6 п. 5 Порядку №1078, здійсненого із врахуванням, що до 01.03.2018 обрахунок індексації ОСОБА_1 мав здійснюватися із врахуванням січня 2008 року як базового місяця.

За таких умов, право позивача в період з 01.03.2018 по 27.02.2021 не є порушеним, а тому захисту в даному судовому провадженні не підлягає.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вимоги позивача про зобов`язання військову частину НОМЕР_2 подати звіт про виконання судового рішення, суд вважає такими. що не підлягають задоволенню. Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведені процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Отже, суд вважає, що зобов`язати надати такий звіт, це право суду, а не обов`язок. В даному спорі суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, оскільки позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду

Судві витрат по справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 14.03.2016 по 28.02.2018 включно.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 106030000