Справа № 520/19418/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22 листопада 2021 р. справа № 520/19418/21
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Старосєльцева О.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі за матеріалами адміністративного позову Головного управління Національної поліції України в Харківській області до ОСОБА_1 про: 1) стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (інд. код НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Національної поліції України в Харківській області (40108599) вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у сумі 5781,70 грн., -

встановив:

Ухвалою від 09.11.2021р. продовжено строк усунення недоліків позову у вигляді ознак несвоєчасного звернення до суду.

16.11.2021р. до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій, зокрема, позивач просить суд поновити строк на звернення до суду, з власним судженням про застосування до спірних правовідносин строку звернення до суду у 3 місяці, оскільки у звільненого поліцейського має спливти місячний строк на оскарження наказу про звільнення, і застосування до позовів про стягнення вартості однострою місячного строку звернення до суду призведе до необхідності зупинення провадження у справі про стягнення коштів.

В обґрунтування такого висновку позивач посилається на правову позицію, викладену в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 р. №520/13366/21, яка, у свою чергу, спирається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 19.06.2020р. у справі №520/12807/19.

Однак, суддя вважає, що зазначені викладені позивачем міркування є помилковими.

Так, суддя повторно зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Метою запровадження процесуальних строків є: 1) дотримання принципу правової визначеності; 2) дисциплінування учасників судочинства; 3) досягнення юридичної визначеності у публічних відносинах; 4) стимулювання учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків; 5) обмеження часу, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Отже, якщо ніхто із учасників потенційного спору чи реального конфлікту вчасно без поважних причин не звернувся до суду, суспільні відносини стають стабільними на майбутнє та не підлягають правовій ревізії.

Встановлення наявності або відсутності факту порушеного права здійснюється під час розгляду справи судом по суті лише у випадку своєчасного звернення до суду або у випадку пропуску строку з поважних причин, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду зазначеній у постанові від 12.09.2019 №826/3318/17.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді відкриття провадження у справах, строк звернення до суду в яких не дотримано.

Ймовірність наявності підстав для зупинення провадження не змінює того факту, що правовідносини, які склалися між ГУ НП в Харківській області та колишнім поліцейським з приводу його звільнення зі служби перестають бути спірними після спливу строку в 1 місяць, за відсутності поважним причин для поновлення такого строку.

Відповідач був звільнений з поліцейської служби 30.07.2021р.

До суду в межах даної справи позивач звернувся 06.10.2021р. (поштовим відправленням надіслано - 29.09.2021р.), тобто через два місяці від настання події повної та вичерпної обізнаності суб`єкта владних повноважень із станом розрахунків із найманим публічним працівником.

При цьому, суддя відзначає, що текст наказу ГУ НП в Харківській області від 27.07.2021р. №387 о/с не містить спрямованого на адресу відповідача владного припису з приводу проведення грошового платежу у розмірі 5.781,70 грн., а лише констатує факт конкретного грошового розміру вартості предметів однострою особистого користування, котрий підлягає відшкодуванню звільненим поліцейським.

Визначаючись стосовно можливості визнання поважними наведених заявником причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом, суддя в черговий раз зазначає, що за змістом ч.1 ст.122 і ч.1 ст.123 КАС України пропущений процесуальний строк може бути поновлений виключно за умови поважності причини пропуску та відсутності ознаки присікальності (преклюзивності).

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 «Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.».

Отже, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Частиною 5 ст.242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, належних доказів поважності причин пропуску строку, які не дозволяли позивачу подати позовну заяву у встановлений законом строк без невиправданих зволікань, до суду не надано, а існування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 р. у справі №520/13366/21 таким доказом не є.

При цьому, суд зазначає, що положення ст.123 КАС України в частині недотримання визначеного ст.122 КАС України строку на звернення до суду кореспондують приписам ч.6 ст.161 КАС України.

Неусунення недоліків в оформленні позову в частині відсутності юридично умотивованого та документально доведеного клопотання про поновлення строку на звернення одночасно створює підстави для залишення позову без розгляду згідно з ч.3 ст.123 КАС України, ч.15 ст.171 КАС України, п.7 ч.1 ст.240 КАС України, п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Перелічені норми процесуального закону є ідентичними за змістом та наслідками, а тому застосування судом будь-якої з цих норм об`єктивно не здатне призвести до порушення прав та інтересів приватної особи.

Подібний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30.03.2021р. у справі №520/11044/19.

Правовий висновок постанови Верховного Суду від 19.06.2020р. у справі №520/12807/19 є нерелевантним відносно спірних правовідносин, адже стосується порядку виконання зобов`язаною особою - платником податків рішення контролюючого органу про визначення грошових зобов`язань, тобто виконання правового акту індивідуальної дії, котрий містить чіткий владний припис з приводу проведення грошового платежу та одночасно є передбаченою законом правовою підставою для проведення цього грошового платежу.

Між тим, у спірних правовідносинах підставою для стягнення з колишнього поліцейського грошової суми є не наказ тероргану Національної поліції України, який не містить відповідного владного припису, а обставина незакінчення строку експлуатації елементів однострою.

Водночас, правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 17.09.2020 по справі №540/1862/19, зазначено, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Отже, така вимога має бути заявлена органом публічної адміністрації до суду у порядку КАС України протягом 1 місяця від настання події припинення проходження громадянином поліцейської служби.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:

1. Клопотання позивача від 16.11.2021р. про поновлення строку звернення до суду із даним позовом - залишити без задоволення.

2. Позовну заяву - повернути.

3. Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

5. Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя О.В.Старосєльцева