Справа № 280/11263/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

23 листопада 2021 рокуСправа № 280/11263/21
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Конишева О.В., перевіривши матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1

до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування (далі відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району щодо відмови у наданні дозволу на відчуження ЖАРОВСЬКОМУ ФЕЛІКСУ БОРИСОВИЧУ належної позивачу 13/100 частини квартири АДРЕСА_1 ;

зобов`язати орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району надати ЖАРОВСЬКОМУ ФЕЛІКСУ БОРИСОВИЧУ дозвіл на відчуження належної позивачу 13/100 частини квартири АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства виходячи із наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Також пунктом 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі така участь не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) може бути способом захисту цивільних прав та інтересів.

Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК) передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та сімейних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у приватноправових правовідносинах, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи особистого немайнового інтересу учасника таких відносин. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції належать публічно-правові спори, які виникають, зокрема, з приводу виконання чи невиконання органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою або іншим суб`єктом публічно-владних управлінських функцій і не обумовлені порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

З матеріалів справи судом встановлено, що під час проведення приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 , були визначені не тільки частки у спільній частковій власності на вказане нерухоме майно, а й порядок користування ним. Так, згідно з Актом ЗМБТІ від 13.05.2015 та Свідоцтвом № 5 від 05.01.2017, виданим районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району, у приватну власність позивача передано: санвузол №11 площею 4,0кв.м., кімната №12 площею 18,40кв.м., коридор №13 площею 3,50кв.м., кімната №14 площею 12,40кв.м., що становить 13/100 часток у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_3 . Інші підсобні приміщення залишені у спільному користуванні.

Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 17.01.2017. Після приватизації квартира отримала статус «квартира спільного заселення».

13.10.2021 позивач звернувся до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування з заявою про надання йому дозволу провести відчуження належного позивачу нерухомого майна -13/100 часток в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Листом від 22.10.2021 відповідач повідомив позивача, що ним не додано інформацію від нотаріуса, яка б свідчила про встановлення факту, що неповнолітні діти сусідів мають право власності або право користування належною позивачу на праві приватної власності 13/100 частиною квартири за адресою: АДРЕСА_2 (підпункт 1.9 пункту 1 глави 2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5). Крім того, зазначено, що відповідно до вимог статті 177 Сімейного кодексу України, статті 2 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», пунктів 66, 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 (зі змінами), дозвіл органу опіки та піклування надається в разі вчинення правочину з житлом, право користування яким або право власності на яке мають діти і лише на підставі заяви батьків (інших законних представників) дитини. За даних обставин, враховуючи подані документи, надання дозволу органу опіки та піклування на вчинення правочину з майном, що належить позивачу на праві приватної власності, не передбачено законодавством.

Суд зазначає, що по суті даний спір є спором щодо усунення перешкод користування та розпорядження майном. У даному випадку вимога позивача щодо захисту свого права на житло носить приватноправовий характер, відповідно не має ознак публічно-правового спору в розумінні КАС України, не зважаючи на участь у таких правовідносинах суб`єкта владних повноважень.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

Суд зазначає, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Враховуючи положення вищенаведених норм права, суд дійшов висновку про те, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 19, ч.1 п.1 ст.170, 248, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Роз`яснити позивачу, що данні правовідносини повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства у місцевому загальному суді.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. сплачений на підставі заяви квитанції №051167.01.100.21111.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати позивачу, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі протягом 15 днів з дня її підписання.

Ухвала виготовлена в повному обсязі та підписана 23.11.2021.

Суддя О.В.Конишева