Справа № 420/2852/20
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2852/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 03.03.2020 року:

- № 0015697/2016-5306-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 рік в сумі 1806,04 грн.;

- № 0015697/2017-5306-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2017 рік в сумі 12582,00 грн.;

- № 0015697/2018-5306-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2018 рік в сумі 14637,06 грн.;

- № 0-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2019 рік в сумі 16407,71 грн.

Ухвалами суду від 08.04.2020 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; від 20.05.2020 року: продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, призначеного на 02.07.2020 року. (а.с.156, 157) 02.07.2020 року від позивача до суду надійшла заява, вхід. № 25370/20, в якій останній просить провести судове засідання за його відсутністю. (а.с.158) Інших заяв з процесуальних питань, в тому числі про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, від учасників справи до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом позовної заяви та відповіді на відзив, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, із зазначенням таких фактичних обставин:

- 19 березня 2020 року позивач отримав за адресою реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області А. Зарицького від 03.03.2020: № 0015697/2016-5306-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 рік в сумі 1806,04 грн.; № 0015697/2017-5306-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2017 рік в сумі 12582,00 грн.; № 0015697/2018-5306-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2018 рік в сумі 14637,06 грн.; № 0-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2019 рік в сумі 16407,71 грн. З зазначених податкових повідомлень-рішень вбачається, що вони прийняті згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та відповідно до підпункту 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України. Зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними, не відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам, а тому підлягають скасуванню;

- в період 2015-2019 років позивач навчався на денній формі навчання в Національному університеті «Одеська юридична академія» та в період до квітня 2018 року жодною господарською діяльністю не займався;

- згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу 1/2 частини нежитлових будівель від 21 жовтня 2016 року позивач є власником 1/2 частини нежитлових будівель (комплексу тракторної бригади № 2), що знаходиться в АДРЕСА_2 , та складається з двох нежитлових будівель загальною нежитловою площею 1048,50 кв.м.: літера «А» - нежитлова будівля, загальною площею 246,70 кв.м.; літера «Б» - будівля складу, загальною площею 801,80 кв.м. Зазначені приміщення були придані в занедбаному стані та позивач власними силами намагається відновити зазначену частину приміщень;

- ГУ ДПС в Одеській області податковими повідомленнями-рішеннями від 03.03.2020 року на підставі пункту 54.3.3 статті 54, пункту 266.7.2 статті 266 ПК України, визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» за період 2016 року, 2017 року, 2018 року та 2019 року;

- частка об`єкту нерухомості позивача знаходиться у місті Біляївка, Одеської області. Ставки податку на 2016 рік для об`єктів нерухомості та території Біляївської міської ради, а також визначення пільг з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, повинні бути встановлені саме рішенням Біляївської міської ради. Позивач, ознайомившись з документами Біляївської міської ради, що розміщені на офіційному сайті http://bilyaivka.odessa.gov.ua/, вбачається що відсутнє будь-яке рішення, яким би було визначено ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості на 2016 рік;

- в податковому повідомленні-рішенні № 0015697/2016-5306-1509 не зазначено ставка податку, а ні номер рішення, а ні дата рішення Біляївської міської ради щодо визначення ставки податку, яка застосована ГУ ДПС в Одеській області при визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2016 рік в сумі 1806,04 грн. В податковому повідомленні-рішенні № 0015697/2016-5306-1509 визначено податковий період за який нараховано суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 2016 рік. Зазначений період: 2016 рік, в податковому повідомленні-рішенні № 0015697/2016-5306-1509 визначений неправомірно, оскільки 1/2 частини нежитлових будівель була придбана лише 21 жовтня 2016 року;

- рішенням сесії Біляївської міської ради VII скликання від 23.02.2017 року № 285-19/VІІ, відповідно до пункту 24 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Податкового кодексу України, на виконання Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, внесено зміни до рішення Біляївської міської ради від 06 липня 2016 року № 159-11/VII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Біляївської об`єднаної територіальної громади», виклавши його в новій редакції (http://bilyaivka.odessa.gov.ua/wp-content/uploads/5-4.pdf);

- відповідно до положень п. 9 рішення Біляївської міської ради № 374-23/VII від 29.06.2017 року, рішення Біляївської міської ради від 6 липня 2016 року № 159-11/VII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Біляївської об`єднаної територіальної громади» було чинним лише до 31.12.2017 року при цьому на офіційному сайті Біляївської міської ради відсутнє рішення № 159-11/VII від 6 липня 2016 року;

- приймаючи податкові повідомлення-рішення 3 березня 2020 року відповідач застосовував рішення Біляївської міської ради яке втратило чинність з 01.01.2018 року;

- протягом 2017 року придбана 1/2 частина нежитлових приміщень використовувалася позивачем як господарська будівля для зберігання власного майна (господарський інвентар) та продуктів харчування. Відповідно до п.п. 2.2.3 рішення Біляївської міської ради від 23.02.2017 року № 285-19/VII, звільнені від оподаткування господарські (присадибні) будівлі допоміжні (нежитлові) приміщення та індивідуальні гаражі, що перебувають у власності фізичних осіб;

- з 6 квітня 2018 року позивач зареєстрований, як фізична особа підприємець, за адресою реєстрації: АДРЕСА_3 , перебуває на обліку в Біляївському відділені Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області та є платником єдиного податку 2 групи. Здійснює підприємницьку діяльність: змішане сільське господарство згідно КВЕД 01.50; допоміжна діяльність у рослинництві згідно КВЕД 01.61; вантажний автомобільний транспорт згідно КВЕД 49.41;

- положеннями Закону України № 2628-VII від 23.11.2018 року (чинний з 01.01.2019 року) визначена нова редакція підпункту ж) п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, а саме, що не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

- позивач як ФОП є сільськогосподарським товаровиробником, займається виробництвом сільськогосподарської продукції, а саме: здійснює: вирощування розсади овочів, за договорами здійснює передпосівну підготовку полів, садіння сільськогосподарських культур, оброблення сільськогосподарських культур та вирощує худобу;

- придбані приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , використовуються позивачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності як склади для зберігання сільхоз культур, овочів, кормів для худоби, для зберігання сільськогосподарської техніки;

- згідно витягу з реєстру платників єдиного податку фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як платник єдиного податку 2 групи без реєстрації ПДВ. Позивач зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . За даною адресою наявна земельна ділянка, яка використовується позивачем у господарській діяльності як ФОП. Видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є змішане сільське господарство згідно КВЕД код 01.50; допоміжна діяльність у рослинництві згідно КВЕД код 01.61. Позивач як ФОП є сільськогосподарським товаровиробником, займається виробництвом сільськогосподарської продукції, а саме: здійснює: вирощування розсади овочів, за договорами здійснює передпосівну підготовку полів, садіння сільськогосподарських культур, оброблення сільськогосподарських культур та вирощує худобу. Вирощена розсада та отриманий врожай продавався на базарах міста Біляївка та міста Одеси, з отриманих доходів позивач сплачував податки, що підтверджено звітами. Отже, за визначеними в ПК України критеріями ФОП ОСОБА_1 є сільськогосподарським товаровиробником;

- відповідно до п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком)… Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів;

- в установлені терміни тобто до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) відповідач не обчислював та не надсилав позивачу податкові повідомлення-рішення, в яких би було визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016, 2017, 2018 роки;

- в Додатку 1 в редакції Наказу Міністерства фінансів № 658 від 21.07.2017 року визначено, що в податковому повідомлені-рішенні зазначається посилання на пункт та статтю законодавчого акта, згідно з яким зроблено розрахунок або перерахунок податкових зобов`язань;

- в податкових повідомленнях-рішеннях від 03.03.2020 року № 0015697/2016-5306-1509, № 0015697/2017-5306-1509, № 0015697/2018-5306-1509, № 0-1509 не зазначено ставка податку, а ні номер рішення, а ні дата рішення Біляївської міської ради щодо визначення ставки податку, яка застосована ГУ ДПС в Одеській області при визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік 2019 рік;

- позивач, ознайомившись з відзивом на позовну заяву та доданими рішеннями Біляївської міської ради, вбачає, що нібито 3 березня 2020 року відповідачем обчислене: податкове повідомлення-рішення № 0015697/2016-5306-1509 з урахуванням ставки податку, встановленої рішенням Біляївської міської ради від 13.01.2016 року № 57-5/VІІ;

- положеннями п. 10 Рішення Біляївської міської ради № 159-11/VІІ від 06.07.2016 року визначено, що Рішення Біляївської міської ради від 13.01.2016 року № 57-5/VІІ втрачає чинність з моменту набрання чинності рішення № 159-11/VІІ від 06.07.2016 року. В п. 9 Рішення Біляївської міської ради № 159-11/VІІ від 06.07.2016 року вказано, що дане рішення набирає чинності з 01.01.2017 року. Станом на 03.03.2020 року дата обчислення відповідачем податкового повідомлення рішення № 0015697/2016-5306-1509, рішення Біляївської міської ради, яким визначені податок на нерухоме майно за 2016 рік № 57-5/VІІ, втратило чинність;

- 3 березня 2020 року відповідачем обчислене податкове повідомлення-рішення № 0015697/2017-5306-1509 з урахуванням ставки податку встановленої рішенням Біляївської міської ради від 23.02.2017 року № 285-19/VІІ, яким внесені зміни до рішення Біляївської міської ради від 06.07.2016 року № 159-11/VІІ;

- рішення Біляївської міської ради від 06.07.2016 року № 159-11/VІІ «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Біляївської об`єднаної територіальної громади» є регуляторним актом, проте на сайті Біляївської міської ради в розділі «Перелік діючих регуляторних актів» відсутній, також дане рішення не надано відповідачем. Рішення Біляївської міської ради від 23.02.2017 року № 285-19/VІІ згідно ст. 2 набирає чинності з дня оприлюднення, доказів оприлюднення зазначеного рішення відповідачем не надано. Рішення раніше ніж було прийнято не могло бути оприлюдненим, отже доказів правомірності нарахування позивачу податку на нерухоме майно протягом 12 місяців 2017 року за ставкою як зазначено відповідачем згідно рішення Біляївської міської ради від 23.02.2017 року № 285-19/VІІ є безпідставним. Положеннями п. 9 Рішення Біляївської міської ради № 374-23/VІІ від 29.06.2017 року визначено, що Рішення Біляївської міської ради від 06.07.2016 року № 159-11/VІІ із змінами та доповненнями діє до 31.12.2017 року. Отже, станом на 03.03.2020 року дату прийняття податкового повідомлення-рішення № 0015697/2017-5306-1509, рішення Біляївської міської ради від 06.07.2016 року № 159-11/VІІ, яким встановлено ставку податку на нерухоме майно, було не діючим;

- 3 березня 2020 року відповідачем обчислене податкове повідомлення-рішення № 0015697/2018-5306-1509 з урахуванням ставки податку встановленої рішенням Біляївської міської ради № 374-23/VІІ від 29.06.2017 року. Згідно п. 8 Рішення Біляївської міської ради від 29.06.2017 року № 374-23/VІІ, дане рішення набирає чинності з 01 січня 2018 року і діє до 31 грудня 2018 року включно. Станом на 03.03.2020 року дату прийняття податкового повідомлення-рішення № 0015697/2018-5306-1509, рішення Біляївської міської ради від 29.06.2017 року № 374-23/VІІ, яким встановлено ставку податку на нерухоме майно, було не діючим;

- 3 березня 2020 року відповідачем обчислене податкове повідомлення-рішення № 0015697/5306-1509 з урахуванням ставки податку встановленої рішенням Біляївської міської ради № 607-33/VІІ від 21.06.2018 року. Згідно п. 3 Рішення Біляївської міської ради від 21.06.2018 року № 607-33/VІІ, дане рішення набирає чинності з 1 січня 2019 року і діє до 31 грудня 2019 року включно. Станом на 03.03.2020 року дату прийняття податкового повідомлення-рішення № 0015697/5306-1509, рішення Біляївської міської ради від 21.06.2018 року № 607-33/VІІ, яким встановлено ставку податку на нерухоме майно, було не діючим;

- щодо правового статусу будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкт нерухомого майна: нежитлові будівлі загальною площею 1048,5 кв.м. складається з нежитлової будівлі та будівлі складу. Вказана обставина підтверджується договором купівлі-продажу 1/2 частини нежитлових будівель зареєстрованого в реєстрі за № 2-2539;

- в порушення положень ст. 266 ПК України, ГУ ДПС в Одеській області в 2020 році направлено позивачу податкові повідомлення рішення: № 0015697/2016-5306-1509 за податковий період - 2016 рік, № 0015697/2017-5306-1509 за податковий період - 2017 рік, № 0015697/2018-5306-1509 за податковий період - 2018 рік.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин:

- відповідно до фактичних обставин справи фізичній особі ОСОБА_1 було сформовано податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за 2016 рік від 03.03.2020 року № 0015697/2016-5306-1509 на суму 1806,04 грн., за 2017 рік - від 03.03.2020 року № 0015697/2017-5306-1509 на суму 12528,00 грн. та за 2018 рік від 03.03.2020 року № 0015697/2018-5306-1509 на суму 14637,06 грн., за 2019 рік від 03.03.2020 року № 0-1509 на суму 16407,71 грн.;

- згідно інформаційних даних за фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та на підставі даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно права власності на нерухомість (станом на 06.02.2020) значиться об`єкт нежитлової нерухомості: нежитлова будівля (комплекс тракторної бригади № 2), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1048,5 кв.м., спільна часткова власність, розмір частки 1/2;

- рішенням Біляївської міської ради від 13 січня 2016 року № 57-5/VII встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2016 (1378 грн.) за 1 кв.м. бази оподаткування: ППР від 03.03.2020 № 0015697/2016-5306-1509 на суму 1806,04 грн. (13,78*524,25/12*3);

- рішенням від 23 лютого 2017 року № 285-19/VII Біляївської міської ради про внесення змін до рішення Біляївської міської ради від 06 липня 2016 року № 159-11/VII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Біляївської об`єднаної територіальної громади» встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 0,75% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.07.2017 (3200 грн.) за 1 кв.м. бази оподаткування: ППР від 03.03.2020 № 0015697/2017-5306-1509 на суму 12582,00 грн. (24*524,25);

- рішенням Біляївської міської ради від 29 червня 2017 року № 374-23/VII встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 0,75% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2018 (3723 грн.) за 1 кв.м. бази оподаткування: ППР від 03.03.2020 № 0015697/2018-5306-1509 на суму 14637,06 грн. (29,92*524,25);

- рішенням Біляївської міської ради від 21 червня 2018 року № 607-33/VII встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 0,75% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2019 (4173 грн.) за 1 кв.м. бази оподаткування: ППР від 03.03.2020 № 0-1509 на суму 16407,71 грн. (29,92*524,25);

- ОСОБА_1 з 6 квітня 2018 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Відповідно до п.п. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього кодексу юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа-підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на дальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання;

- позивач зазначає, що він як ФОП з квітня 2018 року є сільськогосподарським товаровиробником, займається виробництвом сільськогосподарської продукції, а саме: здійснює вирощування розсади овочів, за договорами здійснює передпосівну підготовку плодів, садіння сільськогосподарських культур, оброблення сільськогосподарських культур та вирощує худобу;

- аналізуючи норми ПК України та Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» вбачається, що сільськогосподарський товаровиробник повинен не тільки займатися виробництвом сільськогосподарської продукції, а й здійснювати операції з постачання та реалізації такої продукції;

- відповідно до п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, визначено, що не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (в редакції до 01.01.2019 року). Правовий аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з них власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. З 2019 року нова редакція п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, зазначає, що не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Отже, на підставі вищевикладеного, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплату податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі та те, що власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником;

- у своєму позові позивач зазначає, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 використовується ним (з квітня 2018 року) безпосередньо у сільськогосподарській діяльності як склади для зберігання сільхоз культур, овочів, кормів для худоби, для зберігання сільськогосподарської техніки. На підтвердження даної позиції не було надано технічної документації, складських документів, а лише витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ознайомившись з яким можна лише підтвердити той факт, що ОСОБА_1 власник 1/2 нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, як саме використовує позивач дане приміщення та яке його цільове призначення не зрозуміло. Згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у ФОП ОСОБА_1 відсутній КВЕД 52.10 складське господарство. Цей клас включає: 1) діяльність із зберігання та складування всіх видів товарів; 2) експлуатацію зерносховищ, товарних складів загального призначення, складів-холодильників, бункерів тощо; 3) зберігання товарів у зонах вільної торгівлі; 4) заморожування продуктів в інтенсивному потоці повітря;

- позивачем не було надано жодного доказу щодо: наявності підстав називати себе «сільськогосподарським товаровиробником»; правового статусу будівлі, технічної документації, складських документів на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та його цільове призначення, оскільки не зрозуміло чи призначена ця будівля для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності; використання приміщення за адресою: АДРЕСА_2 саме у сільськогосподарській діяльності;

- відповідно до п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності;

- відповідно до пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПКУ платник податку має право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним);

- на теперішній час до Чорноморського управління ГУ ДПС в Одеській області платник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не звертався;

- ОСОБА_1 з 6 квітня 2018 зареєстрований як фізична особа-підприємець, а отже у 2016-2017 роках не міг вести будь-яку господарську діяльність;

- застереження в підпункті 14.1.235 щодо цілей глави I розділу XIV ПК України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін «сільськогосподарський товаровиробник» має інше змістовне значення. Визначення "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у ст. 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18 січня 2001 року № 2238-III, сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією. Аналізуючи норми ПК України та закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" вбачається, що сільськогосподарський товаровиробник повинен не тільки займатися виробництвом сільськогосподарської продукції, а й здійснювати операції з постачання та реалізації такої продукції;

- правовий аналіз п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з них власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. З 2019 року нова редакція п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, зазначає, що не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

- правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплату податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі та те, що власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником;

- позивач зазначає, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , використовується ним (з квітня 2018 року) безпосередньо у сільськогосподарській діяльності як склади для зберігання сільхоз культур, овочів, кормів для худоби, для зберігання сільськогосподарської техніки. У відповіді на відзив позивач надав Договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлових будівель. У п. 3 цього Договору зазначено, що «Продавець передав, а покупець прийняв усю технічну документацію щодо визначених частин нежитлових будівель на момент підписання цього договору купівлі-продажу та ключі від них». Одним із важливих документів на об`єкт нерухомості (житловий будинок, садовий будинок, будівля, споруда, квартира, машиномісце, житлові та нежитлові приміщення тощо) є технічний паспорт;

- у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.04.2020 по справі № 420/879/19 було з`ясовано, що «Суд на підставі технічного паспорта на громадський будинок (млин та крупорушка) від 20.06.2016 встановив, що вказана нежитлова будівля за своїми технічними характеристиками та призначенням відповідає класу «Будівлі промисловості» згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 року № 507, та відхилив довід позивача, що будівля одночасно є будівлею сільськогосподарського призначення». Аналізуючи правову позицію Верховного Суду, можна дійти висновку, що технічний паспорт є важливою складовою для з`ясування технічних характеристик та призначення нежитлових будівель, та відповідності цих будівель до відповідного класу згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000;

- що стосується посилань позивача на порушення податковим органом строків надіслання податкового повідомлення-рішення, встановлених приписами пункту 266.7.2 статті 266 ПК України, як на підставу скасування такого рішення, то податковим законодавством, зокрема пунктом 266.10.1 статті 266 ПК України встановлено, що податкове зобов`язання сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Факт порушення податковим органом строків направлення податкового повідомлення-рішення не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо сплати сум податку (аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.02.2020 по справі № 500/2407/18).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками справи, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 199320469 від 06.02.2020 року) (а.с.67-69), зокрема:

ВІДОМОСТІ

З ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ РЕЧОВИХ ПРАВ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО

Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна

Реєстраційний номер об`єкта 210

нерухомого майна:

Об`єкт нерухомого майна: нежитлові будівлі (комплекс тракторної бригади № 2), об`єкт житлової нерухомості: Ні

Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 1048,5, матеріали стін: залізобетонні блоки

Адреса: АДРЕСА_2

Номер об`єкта в РПВН: 27615006

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна

Складова частина об`єкта

нерухомого майна: нежитлова будівля, А

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м): 246.7, матеріали стін: черепашник

Складова частина об`єкта

нерухомого майна: будівля складу, Б

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м): 801.8, матеріали стін: залізобетонні блоки

Актуальна інформація про право власності

Номер запису про право власності: 17029759

Дата, час державної реєстрації: 21.10.2016 20:04:03

Державний реєстратор: ОСОБА_2 , Біляївська районна державна нотаріальна контора, Біляївський районний нотаріальний округ, Одеська обл.

Підстава виникнення

права власності: договір купівлі-продажу, 1/2 частини нежитлових будівель, серія та номер: 2-2543, виданий 21.10.2016, видавник: Біляївська районна державна нотаріальна контора Одеської області

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31988572 від 21.10.2016 20:09:15, ОСОБА_2 , Біляївська районна державна нотаріальна контора, Біляївський районний нотаріальний округ, Одеська обл.

Форма власності: приватна

Вид спільної власності: спільна часткова

Розмір частки: 1/2

Власники: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 03.10.2014, видавник: Київський РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, країна громадянства: Україна

Додаткові відомості:

Номер запису про право власності: 17029715

Дата, час державної реєстрації: 21.10.2016 19:50:51

Державний реєстратор: ОСОБА_2 , Біляївська районна державна нотаріальна контора, Біляївський районний нотаріальний округ, Одеська обл.

Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, 1/2 частини нежитлових будівель, серія та номер: 2-2539, виданий 21.10.2016, видавник: Біляївська районна державна нотаріальна контора Одеської області

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31988525 від 21.10.2016 19:58:04, ОСОБА_2 , Біляївська районна державна нотаріальна контора, Біляївський районний нотаріальний округ, Одеська обл.

Форма власності: приватна

Вид спільної власності: спільна часткова

Розмір частки: 1/2

Власники: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 03.11.2008, видавник: Приморський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, країна громадянства: Україна

Додаткові відомості:

ВІДОМОСТІ

З РЕЄСТРУ ПРАВ ВЛАСНОСТІ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО

ВІДОМОСТІ ПРО ОБ`ЄКТ НЕРУХОМОГО МАЙНА

Реєстраційний номер майна: 27615006

Тип майна: нежитлові будівлі, (комплекс тракторної бригади № 2)

Адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2

Загальна площа (кв.м): 1048,50

Матеріали стін: залізобетонні блоки

Номер запису: 134 в книзі: 106-неж-65.

ВІДОМОСТІ ПРО ПРАВА ВЛАСНОСТІ

Дата прийняття рішення 23.06.2009

про державну реєстрацію:

Дата внесення запису: 23.06.2009

Назва: Приватне підприємство Агрофірма «Промінь»

Код ЄДРПОУ: 05539318

Форма власності: приватна

Частка частки: 1/1

Підстава виникнення

права власності: свідоцтво про право власності, НОМЕР_5 , 22.06.2009, Виконавчий комітет Біляївської міської ради Одеської області

Податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2020 року № 0015697/2016-5306-1509 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: под на нерух майно, відмінне від зем ділянки, сплач фізособами, які є власн об`єктів нежитл нерух (код 18010300), податковий період 2016, сума податкового зобов`язання 1806,04 грн. (а.с.11)

Податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2020 року № 0015697/2017-5306-1509 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: под на нерух майно, відмінне від зем ділянки, сплач фізособами, які є власн об`єктів нежитл нерух (код 18010300), податковий період 2017, сума податкового зобов`язання 12582,00 грн. (а.с.10)

Податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2020 року № 0015697/2018-5306-1509 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: под на нерух майно, відмінне від зем ділянки, сплач фізособами, які є власн об`єктів нежитл нерух (код 18010300), податковий період 2018, сума податкового зобов`язання 14637,06 грн. (а.с.9)

Податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2020 року № 0-1509 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: под на нерух майно, відмінне від зем ділянки, сплач фізособами, які є власн об`єктів нежитл нерух (код 18010300), податковий період 2019, сума податкового зобов`язання 16407,71 грн. (а.с.8)

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями відповідача від 03.03.2020 року № 0015697/2016-5306-1509, № 0015697/2017-5306-1509, № 0015697/2018-5306-1509, № 0-1509, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.12-18, 137-138, 142):

- витягу з реєстру платників єдиного податку від 05.2018 року № 393, в якому вказано, зокрема:

Найменування суб`єкта господарювання або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи-підприємця: ОСОБА_1

Податкова адреса суб`єкта господарювання: АДРЕСА_3

Місце провадження господарської діяльності: в Україні

Дата обрання або переходу на спрощену систему оподаткування: 01.05.2018 року

Група та ставка платника єдиного податку: 2 група

Перелік видів господарської діяльності першої та другої груп згідно з КВЕД ДК 009:2010 (КВЕД-2005): 01.50 Змішане сільське господарство, 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт

Дата видачі витягу 07.05.2018 року

- витягу з Єдиного державний реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ОСОБА_1 ;

- податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 2018 та 2019 роки;

- договору купівлі-продажу 1/2 частини нежитлових будівель;

- свідоцтва про реєстрацію машини від 22.05.2018 р. Серії НОМЕР_6 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 є власником трактору колісного марки NEW HOLLAND TL5060, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 .

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, відповідачем суду також надано копії, зокрема (а.с.70-122):

- рішення Біляївської міської ради від 13.01.2016 № 57-5/VII «Про встановлення місцевих податків і зборів та акцизного податку на території Біляївської об`єднаної територіальної громади», та додатку № 1 до нього, яким вирішено:

1. Встановити з 01.01.2016 року на території Біляївської об`єднаної територіальної громади місцеві податки та збори:

1.1. податок на майно, в т.ч.:

1.1.1. податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки;

1.1.2. транспортний податок;

1.1.3. плата за землю;

1.2. єдиний податок;

1.3. збір за місця для паркування транспортних засобів;

1.4. туристичний збір.

2. Встановити на території Біляївської об`єднаної територіальної громади податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та відповідні ставки податку для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у відсотках від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування:

2.1. - для об`єктів житлової нерухомості на території Біляївської об`єднаної територіальної громади:

0,5% на житловий, садовий, дачний будинок, квартиру та котедж;

- для об`єктів нежитлової нерухомості:

а) на території Біляївської міської ради:

1% для будівель готельних, офісних, торговельних (крім будівель підприємств побутового обслуговування), гаражів, будинків для публічних виступів та інших об`єктів нежитлової нерухомості;

0,6% для будівель підприємств побутового обслуговування;

0,3% для будівель підприємств, що забезпечують діяльність пасажирського наземного транспорту міського та приміського сполучення;

0,01% для господарських (присадибних) будівель - допоміжних (нежитлових) приміщень та індивідуальних гаражів;

б) в селі Майори та селищі Повстанське:

0,5% для будівель готельних, офісних, торговельних, гаражів, будинків для публічних виступів, будівель підприємств побутового обслуговування та інших об`єктів нежитлової нерухомості;

0,01% для господарських (присадибних) будівель - допоміжних (нежитлових) приміщень та індивідуальних гаражів.

2.2. Звільнити від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- багатодітних осіб, учасників бойових дій та учасників бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, інвалідів І та ІІ групи (при наданні підтверджуючих документів), одиноких пенсіонерів (при наданні підтверджуючих документів та акта депутата).

2.3. Затвердити Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Біляївської об`єднаної територіальної громади (додаток № 1).

9. Опублікувати рішення у газеті «Вісті Біляївки».

10. Вважати такими, що з 01.01.2016 року втратили чинність, рішення Біляївської міської ради від 04 січня 2011 року № 44-5/VI «Про встановлення місцевих податків і зборів» від 23 січня 2015 року № 736-40/VI «Про затвердження ставок єдиного податку», від 23 січня 2015 року № 737-40/VI «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Біляївської міської ради», від 23 січня 2015 року № 738-40/VI «Про встановлення транспортного податку», від 23 січня 2015 року № 739-40/VI «Про встановлення акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання підакцизних товарів на території м. Біляївка», від 23 січня 2015 року № 740-40/VI «Про надання пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста Біляївка», від 23 січня 2015 року № 746-40/VI «Про встановлення ставок орендної плати», від 23 січня 2015 року № 755-40/VI «Про встановлення ставок податку за земельні ділянки», від 17 лютого 2015 року № 752-41/VI «Про внесення змін до рішення Біляївської міської ради від 23 січня 2015 року № 737-40/VI «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Біляївської міської ради», від 29 травня 2015 року № 801-43/VI «Про встановлення ставок земельного податку на 2016 рік в м. Біляївка».

11. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію міської ради з питань планування, бюджету і фінансів (голова комісії ОСОБА_4 );

- рішення Біляївської міської ради від 23 лютого 2017 року № 285-19/VII «Про внесення змін до рішення Біляївської міської ради від 06 липня 2016 року № 159-11/VII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Біляївської об`єднаної територіальної громади», яким вирішено:

1. Внести зміни до рішення Біляївської міської ради від 06 липня 2016 року № 159-11/VII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Біляївської об`єднаної територіальної громади», виклавши його в новій редакції.

1. Встановити на території Біляївської об`єднаної територіальної громади місцеві податки та збори:

1.1. податок на майно, в тому числі:

1.1.1. податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (згідно з додатком № 1);

1.1.2. транспортний податок (згідно з додатком № 2);

1.1.3. плата за землю (згідно з додатком № 3);

1.2. єдиний податок (згідно з додатком № 4);

1.3. збір за місця для паркування транспортних засобів (згідно з додатком № 5);

1.4. туристичний збір (згідно з додатком № 6).

2. Встановити на території Біляївської об`єднаної територіальної громади податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та відповідні ставки податку для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у відсотках від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування:

2.1. - для об`єктів житлової нерухомості на території Біляївської об`єднаної територіальної громади:

0,35% на житловий, садовий, дачний будинок, квартиру та котедж;

- для об`єктів нежитлової нерухомості:

а) на території Біляївської міської ради:

0,75% для будівель готельних, офісних, торговельних (крім будівель підприємств побутового обслуговування), гаражів, будинків для публічних виступів та інших об`єктів нежитлової нерухомості;

0,45% для будівель підприємств побутового обслуговування;

0,15% для будівель підприємств, що забезпечують діяльність пасажирського наземного транспорту міського та приміського сполучення;

0,01% для господарських (присадибних) будівель - допоміжних (нежитлових) приміщень та індивідуальних гаражів;

0% для господарських (присадибних) будівель - допоміжних (нежитлових) приміщень та індивідуальних гаражів, що перебувають у власності фізичних осіб;

б) в селі Майори та селищі Повстанське:

0,35% для будівель готельних, офісних, торговельних, гаражів, будинків для публічних виступів, будівель підприємств побутового обслуговування та інших об`єктів нежитлової нерухомості;

0,01% для господарських (присадибних) будівель - допоміжних (нежитлових) приміщень та індивідуальних гаражів;

0% для господарських (присадибних) будівель - допоміжних (нежитлових) приміщень та індивідуальних гаражів, що перебувають у власності фізичних осіб.

2.2. Пільги із сплати податку

2.2.1. База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів;

б) для житлового, садового, дачного будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), на 180 кв. метрів.

2.2.2. Встановити пільгу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, звільнивши від його сплати (при наданні підтверджуючих документів):

- фізичних осіб, які виховують трьох і більше дітей віком до 18 років;

- учасників бойових дій; - учасників антитерористичної операції та членів їх сімей;

- інвалідів першої і другої групи;

- одиноких пенсіонерів (додатково надається акт депутата);

- осіб, визнаних законом особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

2.2.3. Звільнити від оподаткування:

- господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення та індивідуальні гаражі, що перебувають у власності фізичних осіб;

- об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності підприємств, установ та організацій, що є балансоутримувачами та власниками об`єктів комунальної власності Біляївської об`єднаної територіальної громади.

8. Всі питання, не врегульовані цим рішенням, регулюються відповідно до норм Податкового кодексу України та діючих нормативно-правових актів.».

2. Дане рішення набирає чинності з дня його оприлюднення.

3. Оприлюднити дане рішення відповідно до чинного законодавства та направити копію рішення до Біляївського відділення Роздільнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області.

4. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію міської ради з питань планування, бюджету і фінансів (голова комісії Волженіна Н.Г.);

- рішення Біляївської міської ради від 29 червня 2017 року № 374-23/VIІ «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Біляївської об`єднаної територіальної громади на 2018», яким вирішено:

1. Встановити з 01.01.2018 року на території Біляївської об`єднаної територіальної громади місцеві податки та збори:

1.1. податок на майно, в тому числі:

1.1.1. податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (згідно з додатком № 1);

1.1.2. транспортний податок (згідно з додатком № 2);

1.1.3. плата за землю (згідно з додатком № 3);

1.2. єдиний податок (згідно з додатком № 4);

1.3. туристичний збір (згідно з додатком № 5).

2. Встановити на території Біляївської об`єднаної територіальної громади податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та відповідні ставки податку для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у відсотках від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування:

2.1. - для об`єктів житлової нерухомості на території Біляївської об`єднаної територіальної громади:

0,35% на житловий, садовий, дачний будинок, квартиру та котедж; - для об`єктів нежитлової нерухомості:

а) на території Біляївської міської ради:

0,75% для будівель готельних, офісних, торговельних (крім будівель підприємств побутового обслуговування), гаражів, будинків для публічних виступів та інших об`єктів нежитлової нерухомості;

0,45% для будівель підприємств побутового обслуговування;

0,15% для будівель підприємств, що забезпечують діяльність пасажирського наземного транспорту міського та приміського сполучення;

0,01% для господарських (присадибних) будівель - допоміжних (нежитлових) приміщень та індивідуальних гаражів;

0% для господарських (присадибних) будівель - допоміжних (нежитлових) приміщень та індивідуальних гаражів, що перебувають у власності фізичних осіб;

б) в селі Майори та селищі Повстанське:

0,35% для будівель готельних, офісних, торговельних, гаражів, будинків для публічних виступів, будівель підприємств побутового обслуговування та інших об`єктів нежитлової нерухомості;

0,01% для господарських (присадибних) будівель - допоміжних (нежитлових) приміщень та індивідуальних гаражів;

0% для господарських (присадибних) будівель - допоміжних (нежитлових) приміщень та індивідуальних гаражів, що перебувають у власності фізичних осіб.

2.2. Пільги із сплати податку

2.2.1. База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів;

б) для житлового, садового, дачного будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), на 180 кв. метрів.

2.2.2. Встановити пільгу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, звільнивши від його сплати (при наданні підтверджуючих документів):

- фізичних осіб, які виховують трьох і більше дітей віком до 18 років;

- учасників бойових дій; - учасників антитерористичної операції та членів їх сімей;

- інвалідів першої і другої групи; - одиноких пенсіонерів (додатково надається акт депутата);

- осіб, визнаних законом особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

2.2.3. Звільнити від оподаткування:

- господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення та індивідуальні гаражі, що перебувають у власності фізичних осіб;

- об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності підприємств, установ та організацій, що є балансоутримувачами та власниками об`єктів комунальної власності Біляївської об`єднаної територіальної громади.

9. Рішення Біляївської міської ради від 06 липня 2016 року № 159-11/VII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Біляївської об`єднаної територіальної громади» зі змінами та доповненнями діє до 31 грудня 2017 року включно.

10. Оприлюднити дане рішення відповідно до чинного законодавства та направити копію рішення до Біляївського відділення Роздільнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області.

11. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію міської ради з питань планування, бюджету і фінансів (голова комісії Волженіна Н.Г.);

- рішення Біляївської міської ради від 21.06.2018 № 607-33/VII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Біляївської об`єднаної територіальної громади на 2018», яким вирішено:

1. Установити з 01.01.2019 року на території Біляївської об`єднаної територіальної громади:

1.1. ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком 1;

1.1.1. пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 1;

1.2 ставки земельного податку та розмір орендної плати згідно з додатком 2;

1.2.1. пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 2;

1.3. транспортний податок згідно з додатком 3;

1.4. єдиний податок для суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності (для першої та другої груп платників єдиного податку), з розрахунку на календарний місяць, у розмірі згідно з додатком 4;

1.5. туристичний збір згідно з додатком 5.

2. Оприлюднити дане рішення відповідно до чинного законодавства.

3. Рішення набирає чинності з 01 січня 2019 року і діє до 31 грудня 2019 року включно.

4. Усі питання, не врегульовані цим рішенням, регулюються відповідно до чинного законодавства України.

5. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію міської ради з питань планування, бюджету і фінансів (голова комісії Волженіна Н.Г.) та постійну комісію міської ради з питань інвестиційної діяльності, розвитку підприємництва та регуляторної політики (голова комісії Кукушкін О.Ю.).

Згідно з Додатком 1 до Додатка 1 до рішення Біляївської міської ради № 607-33/-VII від 21.06.2018 р. (а.с. 108-113), зокрема:

Класифікація будівель і споруд Ставки податку за 1 кв. метр

(відсотків розміру мінімальної

заробітної плати) для фізичних осіб

1252 Резервуари, силоси та склади

1252.1 Резервуари для нафти, нафтопродуктів та газу 0,750

1252.2 Резервуари та ємності інші 0,750

1252.3 Силоси для зерна -

1252.4 Силоси для цементу та інших сипучих матеріалів -

1252.5 Склади спеціальні товарні 0,750

1252.7 Складські майданчики 0,750

1252.8 Склади універсальні 0,750

1252.9 Склади та сховища інші 0,750

Будівлі нежитлові інші

1271 Будівлі сільськогосподарського призначення,

лісівництва та рибного господарства

1271.1 Будівлі для тваринництва -

1271.2 Будівлі для птахівництва -

1271.3 Будівлі для зберігання зерна -

1271.4 Будівлі силосні та сінажні -

1271.5 Будівлі для садівництва, виноградарства та

Виноробства -

1271.6 Будівлі тепличного господарства -

1271.7 Будівлі рибного господарства -

1271.8 Будівлі підприємств лісівництва та

звірівництва -

1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення -

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПК України), Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 р. за № 124/28254 (далі Порядок № 1204).

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно з підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно.

Відповідно до абз. 4 пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку № 1204 цей Порядок визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку № 1204 контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо:

1) платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявність показників, які підлягають декларуванню відповідно до вимог Кодексу, та наявність діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

2) дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

3) згідно із законодавством з питань державної митної справи, податковим та іншим законодавством відповідальним за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

4) дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, таким податковим агентом;

5) результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях;

6) в інших випадках, коли надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення передбачено законом.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку № 1204 у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи, з таких підстав.

Згідно зі змістом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: под на нерух майно, відмінне від зем ділянки, сплач фізособами, які є власн об`єктів нежитл нерух (код 18010300), за 2016-2019 роки.

Разом з тим, відповідно до змісту пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України (в редакції, чинній у 2016 році), податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України (в редакції, чинній у 2017-2019 роках), податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Абзац третій підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016\

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Відповідно до Додатку 1 до Порядку № 1204 надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (пункт 2 розділу II) форма «Ф» податкового повідомлення рішення передбачає, зокрема, повідомлення про те, що суму податкового зобов`язання за певним платежем визначено згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до (посилання на пункт та статтю законодавчого акта, згідно з яким зроблено розрахунок або перерахунок податкових зобов`язань).

При цьому, відповідачем зазначені лише загальні правові підстави прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та взагалі не зазначено конкретних підстав (фактичних і юридичних) прийняття останніх, в тому числі зазначених у відзиві рішень Біляївської міської ради, які за своїм юридичним статусом є нормативно-правовими актами, тощо.

Проте, загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості рішень, щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Крім того, як зазначено судом вище, відповідач у відзиві на позовну заяву, як на підстави правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, посилається на рішення Біляївської міської ради, зокрема на те, що:

- рішенням Біляївської міської ради від 13 січня 2016 року № 57-5/VII встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2016 (1378 грн.) за 1 кв.м. бази оподаткування: ППР від 03.03.2020 № 0015697/2016-5306-1509 на суму 1806,04 грн. (13,78*524,25/12*3);

- рішенням від 23 лютого 2017 року № 285-19/VII Біляївської міської ради про внесення змін до рішення Біляївської міської ради від 06 липня 2016 року № 159-11/VII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Біляївської об`єднаної територіальної громади» встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 0,75% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.07.2017 (3200 грн.) за 1 кв.м. бази оподаткування: ППР від 03.03.2020 № 0015697/2017-5306-1509 на суму 12582,00 грн. (24*524,25);

- рішенням Біляївської міської ради від 29 червня 2017 року № 374-23/VII встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 0,75% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2018 (3723 грн.) за 1 кв.м. бази оподаткування: ППР від 03.03.2020 № 0015697/2018-5306-1509 на суму 14637,06 грн. (29,92*524,25);

- рішенням Біляївської міської ради від 21 червня 2018 року № 607-33/VII встановлена ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 0,75% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2019 (4173 грн.) за 1 кв.м. бази оподаткування: ППР від 03.03.2020 № 0-1509 на суму 16407,71 грн. (29,92*524,25).

Проте, відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як встановлено судом вище, в оскаржених податкових повідомленнях-рішеннях взагалі не зазначено конкретних підстав (фактичних і юридичних) прийняття останніх, в тому числі зазначених у відзиві рішень Біляївської міської ради, які за своїм юридичним статусом є нормативно-правовими актами, тощо.

При цьому, жодних доводів щодо вжиття відповідачем всіх можливих заходів для отримання доказів, які не були покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень до їх прийняття, але які не були отримані з незалежних від нього причин, відповідачем не наведено та доказів на їх підтвердження не надано.

Отже, посилання представника відповідача на вищезазначені обставини та докази на їх підтвердження є необґрунтованим та законодавчо безпідставним.

Крім того, щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідача від 03.03.2020 року № 0015697/2018-5306-1509 та № 0-1509, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України ), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України ).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини нежитлових будівель (комплексу тракторної бригади № 2), що знаходиться в АДРЕСА_2 , яка використовується позивачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності як склади для зберігання сільхоз культур, овочів, кормів для худоби, для зберігання сільськогосподарської техніки.

Відповідно до підпункту 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Підпунктом "ж" 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

В силу вимог підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють, зокрема будівлі промислові та склади.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 127 «Будівлі нежитлові інші» клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства»).

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва»; 1271.2 «Будівлі для птахівництва»; 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна»; 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні»; 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства»; 1271.6 «Будівлі тепличного господарства»; 1271.7 «Будівлі рибного господарства»; 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва»; 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) "Будівлі нежитлові" належить клас (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо. До класу (код 1272) " Будівлі для культової та релігійної діяльності" належать, зокрема, церкви, каплиці, мечеті, синагоги.

Отже, на підставі вищевикладеного, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач займається такими видами діяльності: змішане сільське господарство, допоміжна діяльність у рослинництві, вантажний автомобільний транспорт та використовує у своїй діяльності належне йому нерухоме майно - комплекс тракторної бригади № 2, який розташований за адресою: Одеська обл., Біляївський район, м. Біляївка, вулиця Теплична, будинок 22-Б, та складається з двох нежитлових будівель загальною нежитловою площею 1048,50 кв.м: нежитлова будівля, А, загальною площею 246.7 кв.м, будівля складу, Б, загальною площею 801.8 кв.м.

При цьому суд зазначає, що жодних доводів щодо використання позивачем спірного об`єкту нерухомості для цілей, не пов`язаних із сільськогосподарською діяльністю позивача, відповідачем не наведено та доказів на їх підтвердження до суду не подано.

Отже, спірні податкові повідомлення-рішення, а саме: № 0015697/2018-5306-1509 та № 0-1509 є такими, що не ґрунтуються на нормах закону, а тому вони підлягають скасуванню.

Визначення "сільськогосподарський товаровиробник" міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18 січня 2001 року N 2238-ІІІ, сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, законодавцем, з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Згідно з абзацом другим статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" від 23 вересня 2008 року N 575-VI виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

На виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховані висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 823/1751/17.Начало формы

При цьому доводи відповідача щодо не подання позивачем заяви про проведення звірки та не надання позивачем контролюючому органу будь-яких документів на підтвердження того, що спірний об`єкт нерухомості не є об`єктом оподаткування, як на підставу правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, суд вважає хибними, оскільки підстави звільнення від оподаткування нерухомого майна, передбачені пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, обумовлені статусом такого майна, а не поданням відповідної заяви до податкового органу.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з дотриманням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, відповідачем суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.);

- з урахуванням пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, відповідно до якого податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, відповідно

суд дійшов висновку, що:

- оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача від 03.03.2020 року: № 0015697/2016-5306-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 рік в сумі 1806,04 грн.; № 0015697/2017-5306-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2017 рік в сумі 12582,00 грн.; № 0015697/2018-5306-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2018 рік в сумі 14637,06 грн. та № 0-1509, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2019 рік в сумі 16407,71 грн., прийняті відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, тому вони є протиправними та підлягають скасуванню, відповідно

- адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію № КП/2958/1 від 31 березня 2020 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у сумі 840,80 грн., яка є належною за подання цього адміністративного позову. (а.с.7)

Відповідно, стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

В повному обсязі рішення складено з урахуванням тимчасової непрацездатності головуючого судді, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та часу перебування головуючого судді у відпустці.

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 981 від 22.09.2021 року) до 31 грудня 2021 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 194, 205, 241-246, 250, 255, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ідентифікаційний код юридичної особи: 43142370) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.03.2020 року:

- № 0015697/2016-5306-1509, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 рік в сумі 1806,04 грн.;

- № 0015697/2017-5306-1509, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2017 рік в сумі 12582,00 грн.;

- № 0015697/2018-5306-1509, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2018 рік в сумі 14637,06 грн.;

- № 0-1509, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2019 рік в сумі 16407,71 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова