Справа № 517/702/21
Суддя: Тростенюк В. А.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 517/702/21
Провадження № 2-а/517/5/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого сержанта Богаченка Дмитра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом доІнспектора Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого сержанта Богаченка Д.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 жовтня 2021 року позивача під час руху на автомобілі був зупинений працівником поліції Богаченко Д.М., оскільки згідно перевірки номеру автомобіля за базами даних МВС, позивач позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік згідно постанови Фрунзівського районного суду від 16 вересня 2021 року. Однак, позивачем було подано апеляційну скаргу на дану постанову, відповідно вона не набула чинності та не може бути виконаною.

Тому вважає, що дії працівника поліції щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4877212 від 08.10.2021 року з накладенням на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 грн. є незаконними, а винесена постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, однак направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву підтримав.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2021 року Інспектором Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого сержанта Богаченка Д.М. відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4877212. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 08.10.2021 року о 15 год. 46 хв. по вул. Тираспільській, 11, с. Кам`янка Одеської області керував автомобілем «DAEWOO LANOS», будучи позбавленим права керування Фрунзівським районним судом Одеської області, чим порушив п.2.1.а. ПДР України та у зв`язку з чим на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. (а.с. 8).

Згідно постанови Фрунзівського районного суду Одеської області від 16.09.2021 року по справі № 517/560/21, позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком 1 (один) рік (а.с. 9-10).

Позивачем ОСОБА_1 на вищевказану постанову суду було подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду, що підтверджується листом Фрунзівського районного суду Одеської області від 29.09.2021 року (а.с. 11).

Строк на оскарження позивач пропустив з поважних причин, оскільки позивач перебував на самоізоляції як контактна особа з хворим на коронавірусну хворобу, що підтверджується довідкою КП «Захарівського РЦПМСД» № 889 від 22.10.2021 року (а.с. 12)

Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки вона винесена з грубим порушенням закону, просить поновити строк на оскарження постанови, визнати дії старшого сержанта Богаченка Д.М. незаконними та вважає постанову такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог пп. «а» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП наступає у випадку керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідач не врахував, що постанова Фрунзівського районного суду від 16.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на позивача не набрала чинності і перебуває на розгляді в Одеському апеляційному суді.

Будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Таким чином для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку, що постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення в той час, як уст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є недоведеним.

За наведеного, а також ураховуючи заявлені вимоги та приписи ч.3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не доведена, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем прийняте з порушенням норм процесуального права і за відсутності достатніх доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 487721 від 08.10.2021 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ст. 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, постанова Фрунзівського районного суду Одеської області про позбавлення права керування позивача не набрала законної сили, оскільки позивачем було подано на дану постанову апеляційну скаргу, строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАО № 4877212 від 08.10.2021 року підлягає поновленню, так як строк на оскарження позивачем було пропущено з поважних причин, томупозовна заява позивача підлягає до задоволення у повному обсязі.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що відповідачем не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про накладення на відповідача адміністративного стягнення, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 77, 243, 244, 250, 286, 295 КАС України, ст. 126, ст. ст. 245, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого сержанта Богаченка Дмитра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАО № 4877212 від 08.10.2021 року.

Визнати діїІнспектора Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого сержанта Богаченка Дмитра Миколайовича незаконними.

Скасувати постанову Інспектора Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого сержанта Богаченка Дмитра Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4877212 від 08.10.2021 рокупро застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 статтею 126 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного судучерез Фрунзівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: