Справа № 280/1919/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

22 листопада 2021 року Справа № 280/1919/20
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сіпаки А.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем, на виконання рішення суду по справі №280/1919/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №280/1919/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням довідки про фактичний заробіток для обчислення пенсії за період його роботи на територіях радіоактивного забруднення, як це передбачено ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 пенсію шляхом розрахунку пенсії за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, починаючи з 01.01.2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням довідки про фактичний заробіток для обчислення пенсії за період його роботи на територіях радіоактивного забруднення, як це передбачено ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити різницю між фактично виплаченою та недоотриманою пенсією, починаючи з 01.01.2020.

В задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

17.09.2020 рішення набрало законної сили та 28.12.2020 позивачу видані виконавчі листи.

Постановою державного виконавця від 05.01.2021 на виконання зазначеного судового рішення було відкрите виконавче провадження №64021070 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням довідки про фактичний заробіток для обчислення пенсії за період його роботи на територіях радіоактивного забруднення, як це передбачено ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити різницю між фактично виплаченою та недоотриманою пенсією, починаючи з 01.01.2020.

11.10.2021 повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання.

03.11.2021 позивачем повторно направлено виконавчий документ по справі № 280/1919/20 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання рішення від 15.05.2020.

09.11.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрито виконавче провадження № 67432232.

19.11.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в порядку ст. 383 КАС України, в якій заявник просить: повідомити Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про факт невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2020 по справі №280/1919/20; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2020 по справі №280/1919/20 в частині перерахунку та виплати позивачу пенсії з урахуванням довідки про фактичний заробіток для обчислення пенсії за період його роботи на територіях радіоактивного забруднення, як це передбачено ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити різницю між фактично виплаченою та недоотриманою пенсією, починаючи з 01.01.2020.

В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідач відмовляється перераховувати позивачу пенсію на підставі довідки від 20.01.2020 №03 про фактичний заробіток для обчислення пенсії, посилаючись на листи відповідача від 04.12.2020, від 23.12.2020 та від 12.03.2021. Зазначає, що про порушення своїх прав він дізнався під час отримання пенсійної виплати 23.10.2021 та з постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За приписами ч. 3 ст. 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Частиною 4 статті 383 КАС України визначено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Так позивач, в поданій заяві зазначає, що про невиконання рішення суду по справі № 280/1919/20 йому було відомо з грудня 2020 року (з листів боржника від 04.12.2020, від 23.12.2020 та від 12.03.2021). Разом з тим в обгрунтування дотримання строку звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України зазначає, що про порушення своїх прав дізнався з постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2021, хоча не заперечує того факту, що саме 23.10.2021 ним було отримано пенсію, розмір якої і змусив його звернутися до суду за захистом своїх прав.

Суд звертає увагу, що подана заява містить протиріччя в даті, коли саме позивач дізнався про порушення своїх прав.

З цього приводу суд наголошує на тому, що пенсійні виплати - це періодичні виплати, отже, позивач їх отримує регулярно. Доказів того, що з дати набрання судовим рішенням до 23.10.2021 позивач не отримував пенсійні виплати, або отримував їх у більшому розмірі, матеріали заяви не містять.

Відтак, твердження позивача про те, що про порушення свого права він дізнався лише з постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2021, спростовується доводами позивача, покладеними в основу заяви.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббінгс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Каменівська проти України"). Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року, заява №28090/95, пункт 45).

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000 року, Європейський суд з прав людини встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності, сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у справах "Салов проти України", "Проніна проти України", "Серявін та інші проти України" зазначив, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Неможливо безпідставно поновлювати строк звернення до суду.

В ухвалі від 18.09.2020 року у справі № 11-119сап20 Велика Палата Верховного Суду вказує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З наведених підстав, суддя дійшов висновку про пропуск заявником 10-денного строку на звернення до суду із цією заявою, визначеного ч. 4 ст. 383 КАС України.

Крім того, суддя зазначає, що з доданого до заяви фіскального чеку відділення поштового зв`язку вбачається, що рекомендований лист надісланий боржнику за адресою, відмінною від адреси боржника (зазначений інший поштовий індекс).

Згідно із ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 383 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем, на виконання рішення суду по справі №280/1919/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака