Справа № 280/8047/21
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 листопада 2021 року Справа № 280/8047/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

до - Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер»

про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту - позивач) до Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд

стягнути з відповідача суму заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно з п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам відповідача з січня 2010 року по листопад 2011 року та з вересня 2015 року по листопад 2016 року 2 включно у розмірі 1298928,94 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що колишнім працівникам відповідача призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком № 2. Сума, належна до відшкодування з січня 2010 року по листопад 2011 року та з вересня 2015 року по листопад 2016 року 2 включно складає 1298928,94 грн відповідачем не відшкодована. Посилаючись на ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України №1788-ХІІ), ст. 114 та п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV), Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон України №400/97-ВР), п. 6 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-2 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004 №64/8663 (далі - Інструкція №21-1), позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

Ухвалою суду від 08.09.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

У встановлений ухвалою суду строк, позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 24.09.2021 відкрито провадження по справі №280/8047/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Копія ухвали суду про відкриття провадження по справі була отримана представником відповідача 11.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення трекінг-код №376.

Адреса відповідача підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У встановлений Ухвалою суду строк, відзив відповідачем не поданий.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 4 ст. 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» () є юридичною особою, зареєстрованою за адресою: 69009, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 7, , про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис: дата запису: 14.12.2004, номер запису: 0002281.

Відповідач, відповідно до Закону України від 27.06.1997 № 400/97-ВР, є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України № 1058-IV.

Відповідач за правилами Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до виданих відповідачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" колишнім працівникам Запорізького державного підприємства "Кремнійнолімер" призначена та виплачується пенсія на пільгових умовах.

Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідачу по вказаним громадянам нараховано з січня 2010 року по листопад 2011 року та з вересня 2015 року по листопад 2016 року 2 включно у розмірі 1298928,94 грн.фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення

Враховуючи несплату відповідачем у встановлені строки суми заборгованості у добровільному порядку, позивач звернувся із позовом до суду.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 114 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом "б" ст.13 Закону України №1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Згідно з п. 2 прикінцевих положень Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, а саме, відповідно до норм Закону України №1788-ХІІ, Закону України № 400/97-ВР.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи.

За правилами абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України № 1788-ХІІ до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України № 1788-ХІІ.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України № 400/97-ВР ставка збору на обов`язкове державне пенсійне страхування становить 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

Виходячи з наведених норм, відповідач є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 1 Закону України № 1058-IV встановлено, що страховими внесками є, кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таке саме визначення страхових внесків наведено і в Інструкції № 21-1.

Отже, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди осіб, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, суми відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах таким особам, сплачуються як збір на обов`язкове державне пенсійне страхування і відносяться до страхових внесків за визначенням, наведеним у Законі України № 1058-IV та Інструкції.

Згідно зі ст. 23 Закону України № 1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до підпункту 8 пункту 2.4 розділу ІІ Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730 управління має право стягувати несплачені суми єдиного внеску, страхових внесків та інших платежів з їх платників.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначений розділом 6 Інструкції.

Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Інструкції № 21-1 встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з п. 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України № 1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень цього Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.10 Інструкції № 21-1, в разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Крім інших доказів, які знаходяться в матеріалах справи, позовні вимоги підтверджуються розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з січня 2010 року по листопад 2011 року та з вересня 2015 року по листопад 2016 року 2 включно у розмірі 1298928,94 грн про наявність у відповідача зобов`язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у сумі 1298928,94 грн, яке не було виконано ним. Зазначені розрахунки складено відповідно до вимог Інструкції № 21-1. Розрахунки є чинними та не оскаржувалися відповідачем.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач належними доказами обґрунтував заявлені вимоги, відповідач не надав суду жодного доказу на їх спростування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівник якої вийшов на пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії у повному розмірі. Тому, заборгованість у сумі 1298928,94 грн з січня 2010 року по листопад 2011 року та з вересня 2015 року по листопад 2016 року 2 включно у розмірі 1298928,94 грн, яка обліковується за відповідачем перед органом Пенсійного фонду України, підлягає стягненню.

Згідно ч. 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244, 245, 246 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-б, ) до Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» (69009, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 7, ) про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Запорізького державного підприємства "Кремнійнолімер" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, р/р НОМЕР_1 , МФО 313957, Банк: філія Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України») суму боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно п. «б» - «з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 1298928,94 грн з січня 2010 року по листопад 2011 року та з вересня 2015 року по листопад 2016 року включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 22.11.2021.

Суддя Р.В. Сацький