Справа № 420/2701/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2701/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

22 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі заяву про ухвалення додаткового рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області, треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області про визнання протиправними дії відповідача щодо закінчення виконавчого провадження в ВП №56852779 по примусовому виконанню виконавчого листа №815/6667/17 від 01.10.2018 року виданого 05.07.2018 року Одеським окружним адміністративним судом та зобов`язати його відновити вказане провадження.

Ухвалою суду від 21.04.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 10.06.2020 року позов залишено без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2020 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року скасовано та справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

15.09.2020 року вказана справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням суду від 28.09.2020 року позов задоволено.

26.01.2021 року від позивача до суду надійшла заява про повернення судового збору сплаченого за подання ним скарги на ухвалу суду від 10.06.2020 року, оскільки Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2020 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2020 року скасовано та справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 05.02.2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

В подальшому 29.03.2021 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким останній просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в юстиції (м. Одеса) на користь позивача судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

В обґрунтування вищенаведеної заяви, позивач зазначає про те, що ним за подання скарги на ухвалу суду від 10.06.2020 року сплачено судовий збір та оскільки Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2020 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2020 року скасовано, а судом прийнято рішення від 28.09.2020 року по справі №420/2701/20, проте не вирішено питання стосовно зазначених судових витрат, позивач вважає, що сума сплаченого ним судового збору у розмірі 2102,00 грн. належить відшкодуванню та має бути вирішена шляхом винесення додаткового рішення суду.

Ухвалою суду від 06.04.2021 року у задоволенні заяви позивача відмовлено.

Поряд з цим, позивач 01.07.2021 року (вх.№34674/21) повторно звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення в якій просить суд, те ж саме, що й в за`яві від 29.03.2021 року вх.15418/21, а саме стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в юстиції (м. Одеса) на користь позивача судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - повернуто без розгляду, на підставі ч.2 ст. 168 КАС України, як очевидно безпідставну та необґрунтовану.

На зазначену вище ухвалу суду, позивачем подано апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області, про визнання протиправними дії та скасування постанови скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою суду від 28.10.2021 року заяву прийнято до розгляду.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Глава 8 КАС України «Судові витрати» встановлює склад судових витрат та регулює, в тому числі, порядок розподілу судових витрат.

Так, ст. 132 КАС України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення визначені статтею 244 КАС України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Отже, питання розподілу судових витрат не є вимогою адміністративного позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

При цьому, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи.

Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).

Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Частина перша статті 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.

Частиною 3 статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом встановлено, що позивачем під час оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року про залишення позову без розгляду, понесені судові витрати, а саме: сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Зазначені вище обставини також підтверджується згідно наявної в матеріалах справи квитанції №0.0..1 від 19.06.2020 року (т.1, а.с.231) відповідно до якої позивач через відділення АТ «Приватбанк» сплатив судовий збір в сумі 2102,00 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 10 червня 2020 року.

Враховуючи все вищенаведене суд вважає за необхідне повернути позивачу судовий збір сплачений ним за подання апеляційної скарги згідно квитанції №0.0..1 від 19.06.2020 року в сумі 2102,00 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Повернути через Управління державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області Мазур Ігорю Володимировичу сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у справі №420/2701/20 у розмірі 2102,00 грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 19.06.2020 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.