Справа № 703/2568/21
Суддя: Ігнатенко Т. В.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/2568/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про оскарження дій посадової особи суб`єкта владних повноважень в зв`язку з накладенням адміністративного стягнення

встановив:

06 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до поліцейського батальйону №2 роти №1 відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області старшого сержанта поліції Сильчука Романа Михайлович, в якому просить: скасувати постанову серії ЕАО №4573455 від 02 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором батальйону №2 роти №1 відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області старшим сержантом Сильчуком Р.М. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення; стягнути з відділу в м. Ковель УПП у Волинській області понесені ним судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою поліцейського батальйону №2 роти №1 відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області Сильчуком Р.М. від 02 серпня 2021 року позивача піддано адміністративному стягненню у виді 340 гривень штрафу за ч.1 ст.121 КУпАП, за те, що він нібито 02 серпня 2021 року близько 10 години 11 хвилин керував вантажним транспортним засобом з напівпричепом Recker GTI, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому були відсутні світлоповертачі, передбачені п.30.3 ПДР України, чим порушив вимоги п.31.4.7 ПДР України, експлуатація транспортного засобу, в якому відсутні чи несправні фари і задні габаритні ліхтарі в ТЗ, що перевозить великогабаритні, великовагові небезпечні вантажі та інше, передбачене п.30.3 ПДР України. З вищевказаною постановою позивач не погоджується. Так, 02 серпня 2021 року близько 10 години 00 хвилин позивач керував автомобілем DAF XF 105/410, д.н.з. НОМЕР_2 , по автодорозі М07 384 км Волинської області. З незрозумілих доля нього підстав, його зупинили працівники поліції та попросили надати їм документи на перевірку. Перевіривши документи йому було повідомлено, що він порушив ПДР України тому його буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Не зрозумівши в чому саме відбулося порушення ПДР України, він попросив інспектора детальніше пояснити, що саме ним було порушено, на що інспектор відповідав, що він керував автомобілем з відсутнім знаком «довгомір». Вийшов з автомобіля, він звернув увагу інспектора, що даний знак наявний, однак трохи забруднений та відповідно до законодавства, він має право усунути недолік на місці зупинки транспортного засобу. Не погоджуючись з цим, інспектор почав повідомляти його, що в нього не працюють задні габаритні вогні та поворотними, та що дане порушення зафіксоване на камеру. Позивач відмовився погоджуватися з інспектором, так як під час зупинки транспортного засобу увімкнув сигнал аварійної зупинки. Габарити в автомобілі були увімкнені, так як позивач керує транспортним засобом великого габариту. Інспектор категорично не бажав його вислуховувати та мовчки виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням змісту та процедури складання, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Постанова складена без врахування його зауважень та пояснень. Докази вчинення ним правопорушення відсутні, факт порушення оснований на припущеннях. Протокол про адміністративне правопорушення не складався, хоча мав бути складений протокол. Свідки, які могли б підтвердити факт порушення, відсутні. Відео, яке відмовився його надати інспектор, містить доказ справності габаритних вогнів та поворотів. Оскільки у вчиненні адміністративного правопорушення позивач винним себе не вважав та не володів достатніми знаннями у галузі законодавства про адміністративні правопорушення, йому необхідна була кваліфікована правова допомога під час розгляду даної справи, зокрема для складання та написання ґрунтовний заперечень та пояснень, надання додаткових документів, встановлення необхідних фактів. Проте йому не було забезпечено реалізацію цього права, що, на думку позивача, призвело до звуження його права на захист під час винесення оскаржуваної постанови. Вважає, що постанова винесено передчасно, з порушенням вимог КУпАП, без додаткової перевірки, як наслідок є незаконною та необґрунтованою, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 28 серпня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу право на подання до суду відзиву на позовну заяву з всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, та що копія даного відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду, докази про що повинні бути приєднані до відзиву.

У встановлений судом строк, 17 вересня 2021 року на електронну адресу та 29 вересня 2021 року поштовим відправленням на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, 02 серпня 2021 року поліцейським роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Сильчуком Р.М. про здійсненні патрулювання о 10 години 11 хвилин було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій транспортного засобу DAF, д.н.з. НОМЕР_2 , як було встановлено пізніше ОСОБА_1 керував транспортним засобом з напівпричепом Recker GTI, н.з. НОМЕР_1 , на якому були відсутні розпізнавальні знаки «Довгомірний транспортний засіб» із світлоповертальними матеріалами, передбачені п.30.3 «г», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП. Встановивши особу порушника, було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, з оголошення ОСОБА_1 яка саме справа підлягає розгляду, та він притягується до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.121 КУпАП, було роз`яснено порушника його права та обов`язки відповідно до ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, заслухавши та врахувавши пояснення порушника поліцейським як уповноваженою особою органу Національної поліції було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4573455 від 02 серпня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 340 гривень на підставі санкції ч.1 ст.121 КУпАП. З врахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

До вказаного відзиву додано компакст-диск з відеозаписом.

21 травня 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну відповідачів, в зв`язку з чим вирішено замінити відповідача по справі на Департамент патрульної поліції.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та на їх задоволенні наполягає.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З врахуванням положень ч.3 ст.205 та ч.4 ст.229 КАС України, суд вважає за можливе судовий розгляд адміністративної справи проводити без участі сторін та фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку,

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбаченіКонституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.2, 4 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, передбачені ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою поліцейського батальйону №2 роти №1 відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області Сильчука Р.М. серії ЕАО №4573455 від 02 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 - позивача у справі, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, за те, що він 02 серпня 2021 року о 09 годині 59 хвилин на 384 км автодороги АМ07 керував автомобілем DAF, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом Recker JTA, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому були відсутні світлоповертачі, що передбачено п.30.3 «г» ПДР України, та чим порушив п.31.4.7 «ї» ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає в разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно п.30.3 «г» ПДР України, на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки: «Довгомірний транспортний засіб» - два прямокутники жовтого кольору розміром 500 х 200 мм з каймою червоного кольору завширшки 40 мм із світлоповертального матеріалу. Знак розміщується на транспортних засобах (крім маршрутних) ззаду горизонтально (чи вертикально) і симетрично до поздовжньої осі, довжина яких від 12 до 22 м.

Відповідно до п.31.4.7 «ї» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Відповідно до положень ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження позиції відповідача до відзиву долучено компакт-диск з відеозаписом, на якому зафіксовано адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, вимоги зазначеної норми Закону встановлюють імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного запису, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адмінітративне прпавопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення посилань на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16.

В оскаржуваній постанові у графі: «до постанови додаються …» - відеозапис ZM 0321.

Таким чином, відеозапис, який розміщений на компакт-диску, що наданий відповідачем та на якому зафіксовані події, які відбулися за участі позивача ОСОБА_1 02 серпня 2021 року, зокрема, щодо виявлення працівниками поліції порушень ПДР України під час керування ним транспортним засобом, є належним та допустимим доказом у даній справі.

Судом здійснено перегляд надано відповідачем відеозапису, з якого вбачається, що працівниками поліції зупинений транспортний засіб DAF, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом Recker JTA, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому були відсутні світлоповертачі, що передбачено п.30.3 «г» ПДР України. Після встановлення особи водія, відповідно до посвідчення водія, яким виявився ОСОБА_1 працівник поліції чітко повідомив останнього про фіксування подальших дій на боді-камеру та про виявлене ним порушення та що ним з даного часу розпочинається розгляд справи про адміністративне правопорушення. Водій повідомив, що на кожному автомобілі відсутні світлоповертачі, на працівником поліції надано своє заперечення. В подальшому, водію роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, та, за клопотанням водія, надано право останньому скористатися правовою допомогою, шляхом здійснення відповідного дзвінка. Після отримання правової допомоги, водій заперечив вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не вважає відсутність світлоповертачів на автомобілі технічною несправністю та просив прийняти у нього пояснення. Працівником поліції роз`яснено водію, що він має право надати письмові пояснення або усні пояснення, які будуть зафіксовані на відеозапис, на що водій лише висловив свої заперечення щодо правопорушення та повідомив, що довжина автомобіля, на якому він пересувається, складає 18 метрів 90 сантиметрів. За допомогою рулетки працівники поліції здійснили замір вказаного транспортного засобу, довжина якого склала 18 метрів 90 сантиметрів. З врахуванням встановлених працівниками поліції вказаних обставин, складено постанову про накладення адміністративного правопорушення, яка була вручена водію під підпис, а також роз`яснено право водія на її оскарження.

Таким чином, доводи відповідача ОСОБА_1 , які викладені у позовній заяві, є безпідставними та повністю спростовуються вищевказаним відеозаписом, з якого чітко вбачається порушення позивачем ПДР України.

відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п.1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, вкладені в ній обставини порушення позивачем ПДР України повністю підтверджуються наданими відповідачем доказами, внаслідок чого є законною, в зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.9, 68 Конституції України, ст.19, 121, 222, 245, 251, 280, 283 КУпАП, ст.77, 90, 205, 229, 241-246, 255, 286, 288 КАС України, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про оскарження дій посадової особи суб`єкта владних повноважень в зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач - Департамент патрульної поліції, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Головуючий Т.В. Ігнатенко