Справа № 299/4011/21
Суддя: Кашуба А. В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4011/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючий суддя Кашуба А.В.

Секретар судових засідань Чернянчук К.П.

За участі представника позивача адвоката Продан О.В.,

Інспектора СРПП відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Чізмар В.Ю.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Виноградів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ГУНП в Закарпатській області про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Серія БАВ №491626, від 09.08.2021.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, Серія БАВ №491626, від 09.08.2021, інспектор Чізмар В.Ю. наклав на позивача штраф за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. За змістом мотивувальної частини постанови водій мопеда ОСОБА_1 , 02.08.2021 о 20-40 год по вул.Персикова в м.Виноградів керував мопедом , не маючи права керування відповідної категорії.

Дану постанову позивач вважає незаконною, безпідставною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки події правопорушення не було, рішення суб`єкта владних повноважень не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. З урахуванням наведених обставин, просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а справу закрити та судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що ОСОБА_1 не їхав на мопеді, тому подія правопорушення відсутня.

Інспектор поліції Чізмар В.Ю. в судовому засіданні пояснив, що 02.08.2021 близько 20-40 год виїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце по вул.Персиковій в м.Виноградові. По приїзду побачив автомобіль та мопед, який знаходився на узбіччі. На місці ДТП була присутня лише водійка автомобіля. Він особисто не бачив, що ОСОБА_1 їхав на мопеді у вказані у оскаржуваній постанові місці, дату і час. Обставини, зазначені у протоколі, з`ясовані ним на підставі пояснень водійки автомобіля та осіб, які були присутні на місці ДТП. Відповідач відніс вирішення спору на розсуд суду.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, запроваджені відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, постанова серії БАВ№491626, суду відповідачем не надані.

Відзив відповідач не подав. Не подано і жодних інших документів, що б могли нести інформацію про предмет позову.

Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази, вирішив наступне.

Суд встановив, що постановою Серія БАВ №491626, від 09.08.2021, винесеною інспектором відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

За змістом мотивувальної частини постанови водій ОСОБА_1 , 02.08.2021 о 20-40 год по вул.Персикова в м.Виноградів керував мопедом , не маючи права керування відповідної категорії.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Як слідує зі змісту положень підпунктів 3, 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, згідно частин 1, 2 статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, частиною 6 статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як передбачено приписами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як видно зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (ПІБ, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (ПІБ (за наявності) дата народження, місце проживання чи перебування); опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р.«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст.247,280 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд констатує, що особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, не була присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Копію постанови не було вручено на місці її складання. Особа, що притягнута до адмінвідповідальності, категорично заперечує існування самої події правопорушення.

В судовому засіданні підтверджено, що інспектор Чізмар В.Ю. особисто не бачив, що ОСОБА_1 їхав на мопеді у вказані у оскаржуваній постанові місці, дату і час. Обставини, зазначені у протоколі, з`ясовані ним на підставі пояснень водійки автомобіля та осіб, які були присутні на місці ДТП. Інформації про те, хто ці особи та документів, якими офіційно зафіксовані ці пояснення, відповідач суду не надав.

Жодних документальних доказів чи інших засобів доказування на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 і був водієм мопеда, виявленого на місці ДТП суду в рамках даного судового провадження відповідачем не надано.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Позивач заперечує той факт, що керував мопедом у зазначені у постанові місце, дату і час. Суд констатує, що причетність позивача до події правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, не доведена, із офіційно зібраними належними, допустимими та достатніми доказами, з яких можливо встановити факт керування ОСОБА_1 мопедом за зазначених у постанові місці, дати і часу.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09.08.2021 року, не подав доказів настання події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги слід задовольнити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення Серія БАВ №491626, від 09.08.2021 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

У зв`язку зі задоволенням позову на відповідача слід покласти судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_1 , що сплатив судовий збір у розмірі 454 грн (а.с.4), що підтверджено поданою до позовної заяви Дублікатом квитанції про сплату.

Керуючись ст.ст.8,9,20,44,47,77,90,192,210-211,241-246,250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення Серія БАВ №491626, від 09.08.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн. - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути із ГУНП в Закарпатській області, код 40108913, 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вул.Ференца Ракоці, будинок 13, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба