Справа № 356/306/21
Суддя: Капшученко І. О.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/306/21
№ провадження 2-а/356/14/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.21 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.,

за участю секретаря Харченко Ж. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАА №497993 від 10.07.2021,

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 497993 від 10.07.2021, винесену командиром роти № 2 БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП НП України Єгоровим В. О., а також закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Позовні виммоги обґрунтовані тим, що 10.07.2021 позивач рухався на вул. Соборна в смт. Баришівка Київської області на своєму автомобілі марки ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_1 , та був безпідставно зупинений командиром роти № 2 БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП НП України Єгоровим В. О. з причин того, що він нібито не був пристебнутий ременем безпеки. Разом з тим, позивач вказану обставину заперечив, оскільки в дійсності ніякого правопорушення не вчиняв та під час руху автомобіля був пристебнутий ременем безпеки. Будь-яких доказів на підтвердження порушення Правил дорожнього руху на прохання позивача поліцейський не надав, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

08.11.2021 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказував на правомірність винесеної постанови, вважаючи викладені в позові твердження позивача хибними, а позовні вимоги - безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Так, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив правила дорожнього руху (стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію»). Вимога Правил про використання засобів пасивної безпеки (підголівників і ременів) поширюється на всі транспортні засоби, які обладнані ними, і на всіх учасників дорожнього руху, які користуються транспортом (водіїв і пасажирів). Адміністративна відповідальність, передбачена чинним законодавством за порушення правил користування ременями безпеки та мотошоломами, перш за все, спрямована на зниження ризику тяжкості наслідків при дорожньо-транспортних пригодах, а також виховання у водіїв усвідомленої необхідності піклуватися про життя і здоров`я пасажирів. Позивачу було повідомлено, що розгляд справи відбуватиметься на місці, після чого було ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності, повідомлено про час, місце розгляду справи та завчасно повідомлено про причину зупинки, а саме - порушення правил дорожнього руху, що виразилось у невиконанні п. 2.3. в) ПДР. Додатково варто зауважити, що позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою на місці зупинки транспортного засобу. Свідком правопорушення ОСОБА_1 був поліцейський роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП, капрал поліції Герасименко О. В., яка під час патрулювання разом з командиром роти ОСОБА_2 в смт. Баришівка, по вул. Соборна, 2, виявила автомобіль «ВАЗ-21053», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого був не пристебнутий ременем безпеки, про що подала відповідний рапорт. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а тому у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі (а.с.56-60).

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 21.09.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, 25.10.2021 через канцелярію суду представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його та позивача відсутності (а.с.44).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому до суду 08.11.2021 відзиві просив розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.56-60).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі (ч. 10 ст. 126 КАС України).

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 3 ст. 268 КАС України.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, прийшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 10.07.2021 командиром роти № 2 БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП НП України Єгоровим Євгенієм Олеговичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 497993 від 10.07.2021 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, у відповідності до якої водій ОСОБА_1 о 04 годині 39 хвилин в день винесення постанови по вул. Соборна в смт. Баришівка Київської області керував транспортним засобом ВАЗ-21053, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху, та якою постановлено застосувати до правопорушника - позивача по справі - адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.7).

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

В той же час, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що посилається на певні норми права, які безпосередньо встановлюють відповідні правила дорожнього руху.

Так, згідно з п. 2.3 «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Як встановлено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів.

У Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з тим, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення громадянином ОСОБА_1 будь-яких дій або бездіяльності, які об`єктивно утворюють склад інкримінованого йому правопорушення в розумінні ст. 9 КУпАП, суду не надано.

Наданий відповідачем диск з файлом відеозапису містить запис події в період часу після зупинки транспортного засобу та не містить фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не будучи пристебнутим ременем безпеки, тому як доказ не може свідчити про факт вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Доводи відповідача, наведені ним у відзиві, про те, що свідком правопорушення був поліцейський роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП, капрал поліції Герасименко О. В., яка під час патрулювання разом з командиром роти ОСОБА_2 виявила автомобіль ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого був не пристебнутий ременем безпеки, що підтверджується поданим рапортом, судом розцінюються критично, оскільки цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 161/5372/17 (провадження № К/9901/34016/18).

Окрім того, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18).

Сама ж по собі оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення.

При цьому, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (провадження № К/9901/15804/18).

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, покладених в основу прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, а також його правомірності, суду надано не було.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача не надано суду переконливих доказів безпідставності позовних вимог та доказів правомірності дій під час винесення постанови та винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про обгрунтованість та законність позовних вимог про визнання постанови протиправною та її скасування.

Також, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139,268-272, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАА №497993 від 10.07.2021- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 497993 від 10.07.2021, винесену командиром роти № 2 Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Єгоровим Євгенієм Олеговичем.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути з Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що знаходиться за адресою: 08301, Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль, вул. Кошового, буд. 4, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя І. О. Капшученко