Справа № 357/11516/21
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 18.09.2021 року поліцейським винесено постанову ЕАО № 4789632 про накладення адміністративного стягнення за якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п.2.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач зазначає, що 18.09.2021р. він автомобілем не керував, а тому вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, а адміністративна справа підлягає закриттю.

Ухвалою судді від 04.10.2021 року відкрито провадження у зазначеній справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС України з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС.(а.с.23).

05.11.2021 року у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не направив свого представника, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав відзив на позов та відео події.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, адвоката Зінченка П.Л., покази свідка, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис події, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 18.09.2021 року поліцейським батальйону патрульної поліції м.Біла Церква в Київській області молодшим лейтенантом Рябінцевим В.В. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії / ЕАО № 4789632 відповідно до якої гр. ОСОБА_1 , було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та піддано штрафу в 425 грн.(а.с.8).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 18.09.2021 року об 19 год.48 хв. в м.Біла Церква по вул. Таращанська,199 керував транспортним засобом «BMW580» д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії чим порушив п.п. 2.4 а) ППД, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського 001899.

З матеріалів відеозапису з нагрудної камери працівниками поліції було встановлено особу водія, який перебував в транспортному засобі «BMW580» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Таращанська,199 та вбачається розгляд справи.

З відзиву на позов слідує, що під час несення служби 18.09.2021 року екіпажем патрульної поліції було отримано орієнтування, що невідома особа, керуючи автомобілем «BMW580» д.н.з. НОМЕР_1 , грубо порушує ПДР, створює аварійні ситуації на дорозі. Дане авто було виявлене за адресою: м. Біла Церква вул. Таращанська,199 за кермом якого перебував позивач, та з показань свідків підтверджується факт керування саме ОСОБА_1 . Свідки повідомили, що забрали ключі від автомобіля в позивача, щоб він не продовжував рух. Водночас, позивач, знаходячись за кермом ТЗ, факт керування не спростував, поводився неадекватно, на запитання поліцейських майже не реагував, постійно засинав, що в свою чергу дало підозру поліцейським, що позивач міг керувати ТЗ в стані наркотичного сп`яніння, внаслідок чого у присутності позивача було винесено постанову, було роз`яснено порядок оскарження цієї постанови та наслідки її невиконання.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що окрім постанови по ч. 1 ст. 126 КупАП було складено ще постанову про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак дана постанова була в судовому порядку оскаржена позивачем та 05.11.2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.4. Правил дорожнього руху України (далі ПДР), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил,та пред`явити для перевірки документи, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 5ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (п. 1.10 ПДР).

Згідно з пунктом 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон)...;

Приписами пункту 2.4 Правил дорожнього руху України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а)пред`явити для перевірки документи,зазначені впункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з вимогами п. 7 розділу VІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказам МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 1, 9 ч. 1ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», (в редакції станом на день складення постанови) поліція може застосовувати такі превентивні заходи як перевірка документів; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. За таких обставин, відповідачі у справі зобов`язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові ЕАО № 4789632, представником відповідача надано суду компакт-диск з записом з місця події.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, слідує, що 18.09.2021 року екіпажем патрульної поліції було виявлено ТЗ «BMW580» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Таращанська,199, в салоні авто перебував ОСОБА_1 , який не пред`явив документи згідно вимог п.2.1ПДР України, після чого на водія, була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.126КУпАП, та крім того, щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130КУпАП.

Позивач доводить свою позицію по справі власними поясненнями та показами свідка.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду показав, що 18.09.2021 року він керував автомобілем «BMW580» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу.

Також, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, що надав відповідач в підтвердження своєї позиції по справі, не підтверджено факт керування позивачем 18.09.2021 року автомобілем. Дійсно, у вказаний час, 18.09.2021 року позивач перебував в салоні свого автомобіля, але факт керування ОСОБА_1 автомобілем не доведено. Відповідач вказує на свідків, які підтверджують правомірність винесення постанови, однак ні в оскаржуваній постанові, ні під час розгляду даної справи судом відповідачем не вказано осіб, які були свідками обставин подій 18.09.2021 року, не заявлено клопотання про їх допит судом.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тому, за таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Отже, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивачем дійсно було порушено вимоги ПДР України, що в подальшому стало підставою для перевірки документів позивача та притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі.

Розмір судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таку позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020 року у справі №543/775/17 (провадження №11-1287апп18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями ( а.с. 13).

Таким чином, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 454 грн. на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись , 20 ,77, 90, 122, 132, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст. ст. 7, 9, ч.1 ст. 126, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО № 4789632 від 18.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні витрат на оплату судового збору.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 / АДРЕСА_1 /

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України /вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048/

Повний текст судового рішення складено 22.11.2021 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. Я. Ярмола