Справа № 500/1972/21
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1972/21

22 листопада 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетингові технології ПБС" про стягнення до Державного бюджету України штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 4375,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Держпродспоживслуби в Тернопільській області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетингові технології ПБС", в якій просить стягнути з відповідача до Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про рекламу в розмірі 4375,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач у передбачений законом строк не сплатив штраф, що є підставою для стягнення з відповідача на користь державного бюджету 4375,00 грн.

Ухвалою від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання.

Ухвалою суду від 20.05.2021, проголошеною в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання, за погодження представників сторін погоджено строки розгляду справи.

Від представника відповідача 27.05.2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити зазначивши, що підстави для стягнення штрафу відсутні.

Ухвалою суду від 09.06.2021 клопотання про зупинення провадження у справі задоволено; провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетингові технології ПБС" про стягнення до Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 4375,00 грн зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №500/2933/21.

Ухвалою суду від 19.10.2021 клопотання про поновлення провадження у справі задоволено, поновлено провадження у справі №500/1972/21, призначено справу до судового розгляду.

Від представника позивача 17.11.2021 надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Враховуючи наведене, а також норми статті 194 частини 9 статті 205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Під час здійснення заходів державного контролю за дотриманням законодавства про рекламу, державним інспектором Управління захисту споживачів Головного управління 18 січня 2021 року виявлено розповсюдження на спеціальній конструкції (білборді) зовнішньої реклами біля БК «Залізничник» по проспекту Степана Бандери, 11 у м. Тернопіль з ознаками порушення вимог пункту 12 частини 1 статті 8 Закону №270/96-ВР (рекламоносій - «Добробуд» Будівельна компанія, житловий еко-квартал «ОБОЛОНЯ-ПАРК» по вул. Білогірській. м. Тернопіль, вул. Тролейбусна, 11-Д, тел.: 42-56-15, факс.: 43-38-69. WWW.DOBROBUDLTD.COM.UA1 (здійснено фотофіксацію). Було встановлено, що розповсюджувач реклами -ТОВ «Маркетингові технології ПБС» м. Тернопіль.

Вказану рекламу було розміщено ТОВ "Маркетингові технології ПБС" на виконання умов договору № 01012020 від 01.01.2020 укладеного з ТОВ "Добробут"(аркуші справи 13-16).

На підставі виявленого факту, для з`ясування обставин та встановлення інформації щодо рекламодавця, позивачем надіслані ТОВ "Маркетингові технології ПБС" листи-вимоги №вих.-01-08.3/3717-20 від 02.12.2020 (аркуш справи 7) №вих.-01-08.3/58-21 від 06.01.2021 (аркуш справи 17).

Па виконання зазначених листів-вимог ТОВ "Маркетингові технології ПБС" надано позивачу наступні документи: копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, серія А01 №440111; копію рахунку на оплату №144 від 27.11.2020; копія акта надання послуг №146 від 30.11.2020; копію Договору на проведення рекламної кампанії на спеціальних конструкціях №01012020 від 01 січня 2020 року; копію платіжного доручення №16546 від 08.12.2020 (аркуші справи 10-16, 20).

У зв`язку із виявленим фактом державним інспектором Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області складено протокол про порушення законодавства про рекламу №01 від 18 січня 2021 року (аркуш справи 21).

На підставі зібраних матеріалів та протоколу про порушення законодавства про рекламу №01 від 18.01.2021 В.о. начальника Головного управління прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 28.01.2021 року №01 відносно ТОВ "Маркетингові технології ПБС" (аркуш справи 23).

За результатами здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів реклами, на засіданні по розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, начальником Головного управління було прийняте Рішення № 01 від 16.02.2021 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ТОВ "Маркетингові технології ПБС" у розмірі 4375 грн 00 коп. (аркуш справи 28).

Вказане рішення було надіслано позивачу поштовим зв`язком 16.02.2021 (аркуш справи 29).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 500/2933/21 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетингові технології ПБС" до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області №1 від 16.02.2021 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про рекламу.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 16.09.2021.

Відповідач в добровільному порядку штрафні санкції не сплатив.

У зв`язку із наявністю у відповідача заборгованості в загальній сумі 4375,00 грн., яка не сплачена в добровільному порядку, позивач звернувся до суду щодо стягнення такої в примусовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами суд виходить з наступного.

Визначення основних засад рекламної діяльності в України а також відносини що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами регулюється Законом України Про рекламу від 03.07.1996 р. №270/96-ВР (далі - Закон М270/96-ВР).

Відповідно до ст. 1 Закону №270/96-ВР:

реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

особа - фізична особа, в тому числі фізична особа - підприємець, юридична особа будь - якої форми власності, представництво нерезидента в Україні;

розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами;

рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження реклами;

зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних! тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживачів;

споживачі реклами - невизначене коло осіб, на яких спрямовується реклама;

товар - будь-який предмет господарського обігу, в тому числі продукція, роботи, послуги, цінні папери, об`єкти права інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №270/96-ВР цей Закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

Законодавство України про рекламу складається з цього Закону та інших нормативних актів, які регулюють відносини у сфері реклами (ч. 1 ст. 3 Закону №270/96-ВР).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону №270/96-ВР основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону №270/96-ВР інформація про ціни на товари, тарифи на послуги, наведені у рекламі, яка розміщується чи розповсюджується на території України, зазначається виключно у гривні.

За правилами ч. 1, ст. 9 Закону №270/96-ВР реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форми чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.

Відповідно до ч. 1, ст. 25-1 Закону №270/96-ВР реклама об`єктів будівництва з метою продажу житлових або нежитлових приміщень, в тому числі пов`язаних із залученням коштів населення, дозволяється лише за наявності ліцензії (дозволу) на здійснення будівельної діяльності та дозволу на виконання будівельних робіт на конкретному об`єкті, що рекламується. Така реклама має містити номер ліцензії (дозволу), дату її видачі та найменування органу, який видав цю ліцензію (дозвіл).

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону №270/96-ВР на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення нами повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

надавати (надсилати) рекламодавцям, виробників та розповсюджувачів реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;

приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованої), про визнання порівняння в рекламі не правомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, (виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менш ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону №270/96-ВР рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього закону мають право бути присутнім на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України №270/96-ВР відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні: у замовленні рекламної продукції, виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні у порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону №270/96-ВР центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесені виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штраф у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону №270/96-ВР вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону №270/96-ВР, за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику сфері у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 7 статті 27 Закону №270/96-ВР, у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного-контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штрафі у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 8 Закону №270/96-ВР у рекламі забороняється розповсюджувати рекламу про спорудження об`єкта житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління: без наявності у замовника будівництва права власності або користування земельною ділянкою, на якій споруджується об`єкт, що рекламується; без наявності у замовника будівництва права на виконання будівельних робіт на конкретному об`єкті, що рекламується, отриманого відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; без наявності у суб`єкта господарювання, що здійснює будівництво об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та зцачними (ССЗ) наслідками, ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва відповідних об`єктів; якщо залучення коштів фізичних та юридичних осіб (у тому числі в управління) для спорудження таких об`єктів здійснюється без дотримання вимог частини третьої статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність".

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу (далі - Порядок № 693).

Вказаний Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

У пункті 11 Порядку № 693 встановлено, що за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Відповідно до абзацу першого пункту 12 Порядку №693 справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

Згідно з пунктом 18 Порядку №693 за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Відповідно до одинадцятої статті 27 Закону України Про рекламу рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Суд зауважує, що відповідач не надав доказів оскарження прийнятих позивачем рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Станом на час розгляду вказаної справи рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №1 від 16.02.2021 є чинним та не скасоване.

У пункті 20 Порядку № 693 встановлено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що відповідач не надав доказів добровільної сплати суми штрафу згідно з рішеннями про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що існують достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь державного бюджету 4375,00 грн згідно з рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області №1 від 16.02.2021.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетингові технології ПБС" до Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про рекламу в розмірі 4375,00 грн (чотири тисячі триста сімдесят п`ять гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Микулинецька, 20, м. Тернопіль,46008 );

відповідач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркетингові технології ПБС" (місцезнаходження: вул. Тролейбусна, 12А, м. Тернопіль, 46027; ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.