Справа № 280/8027/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 листопада 2021 року Справа № 280/8027/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача податковий борг у сумі 64 300, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість у розмірі 64 300, 00 грн., яка виникла в результаті несплати самостійно узгодженої суми податкового зобов`язання. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, з урахуванням відповіді на відзив, просить стягнути з відповідача податковий борг.

На письмовий запит суду у відповідності до ч. 3 ст. 171 КАС України отримано відповідь з Відділку надання адміністративних послуг Енергодарської міської ради з про підтвердженням реєстрації місця проживання відповідача (а.с.49) .

Ухвалою судді від 21.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без (повідомлення) виклику сторін та проведення судового засідання.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав. Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі судом направлялася на адресу відповідача рекомендованим листом, проте поштовий конверт повернувся до суду27.10.2021 із позивачкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 54).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 22.02.2007 по 29.01.2008, з 30.01.2019 по 01.04.2020 була зареєстрована як фізична особа- підприємець з основними видами діяльності як: «60.21.1 - Діяльність автомобільного регулярного транспорту», «69.20 - Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування».

Згідно даних, інформаційно-аналітичної системи податкового органу ОСОБА_1 з 30.01.2019 по 01.04.2020 перебувала за основним місцем обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області, з 30.01.2019 - на строщеній системі оподаткування, група платника - 3, ставка 5 (а.с. 18).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до даних інтегрованих (облікових) карток платника податків, станом на день розгляду справи, за відповідачем рахується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 64300,00 грн.. з яких:

- по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі - 62940,00 грн., з яких: 62940,00 грн. - основний платіж. 0,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції. 0,00 грн. - пеня;

- по адміністративним штрафам та іншим санкціям - 340,00 грн., з яких: 0,00 грн. - основний платіж, 340,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції, 0.00 грн. - пеня;

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - 1020,00 грн., з яких: основний платіж - 0,00 грн.. штрафні (фінансові) санкції - 1020.00 грн., пеня - 0.00 грн.;

Так податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 62940,00 грн. виник на підставі наступного:

Абзацом 3 п.291.4 ст. 291 ПКУ. третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь- якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 7000000 гривень.

Відповідно до п.292.1 ст. 292 ПКУ доходом платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно ст. 293 ПКУ. ставки єдиного податку для платників третьої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки) (п.293.1).

Відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку (ч.2 п.293).

Абзацом 2 пункту 294.1 ст.294 ПКУ. визначено, шо податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (крім податкового періоду для податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Пунктом 295.3 статті 295 ГІКУ визначений порядок нарахування та строки сплати єдиного податку.

Платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Стаття 296 ПКУ передбачає, що платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.

Платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня. відображення отриманих доходів.

Платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Так, ФОП ОСОБА_1 , відповідно до поданої до контролюючого органу «Заяви про застосування спрощеної системи оподаткування» за №5689/фоп від 31.01.2019, починаючи з 30.01.2019 по 31.03.2020 перебувала на спрощеній системі оподаткування за третьою групою зі сплатою ПДВ ( а.с.19)

Відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлена у розмірі 5 відсотків доходу.

Відповідачем самостійно до позивача були подані наступні податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця:

№32766707 від 11.11.2019 (за три квартали 2019), якою визначено, що сума грошового зобов`язання, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду складає 53190,00 грн. (термін сплати - 21.11.2019);

№45161674 від 18.11.2020 (за 1 квартал 2020), якою визначено, що сума грошового зобов`язання, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду складає 4875,00 грн. (термін сплати - 18.11.2020);

№45163282 від 18.11.2020 (за півріччя 2020), якою визначено, що сума грошового зобов`язання, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду складає 4875, 00 грн. (термін сплати - 18.11.2020)( а.с. 19-23).

Визначені суми грошового зобов`язання по єдиному податку з фізичних осіб відповідачем не сплачено.

Так податковий борг по адміністративним штрафам та іншим санкціям у розмірі 340,00 грн. виник на підставі наступного:

Відповідно до п.63.3 ст. 63 ПКУ. встановлено обов`язок платників податків стати в органах державної податкової служби, а також обов`язок повідомляти податкові органи про всі об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням.

Порядок здійснення такого повідомлення про об`єкти оподаткування визначений наказом Мінфіну від 09.12.2011р. №1588. яким передбачено, що повідомлення про об`єкти оподаткування реалізується шляхом подання платником податків повідомлення за формою №20-ОГІГІ до податкового органу за місцем знаходження такого об`єкту.

Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

У разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою №20-ОГШ з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни.

Повідомлення за формою №20-ОПП мають подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи-підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.

Відповідальність за порушення встановленого порядку взяття на облік (реєстрації) у контролюючих органах передбачена н. 117.1 ст. 117 ПКУ:

Неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність. - 1020 гривень.

У разі неусунення таких порушень або за ті самі дії. вчинені протягом року особою, до якої були застосовані штрафи за таке порушення. - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 680 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 2040 гривень.

Так, позивачем була здійснена документальна позапланова виїзна перевірка платника податків - фізичної особи за період з 30.01.2019 по 17.11.2020 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатними вказаної перевірки встановлено порушення, а саме: не подання до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків, а саме до Енергодарської ДНІ ГУ ДС у Запорізькій області повідомлення про об`єкт, через який провадиться діяльність, за формою №20-ОПП протягом 10 робочих днів після його створення чи відкриття (до 22.08.2019); незабезпечення платником податків зберігання перинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків і зборів протягом установлених ст.44 ПКУ строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів, а саме ненадання ОСОБА_1 на перевірку книги обліку доходів за період з 30.01.2019 по 31.03.2020 та складено Акт за №2308/08-01-07- 15/ від 30.11.2020, який 01.12.2020 було направлено на відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 005, однак лист був повернутий у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 24-34).

На підставі вищезазначеного винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.03.2021, яким зобов`язано боржника сплатити штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 340,00 грн. (розрахунок штрафу додано) (термін сплати - 10.03.2021), яке було направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 198 та отриманий нею особисто - 25.02.2021( а.с.35-39).

Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування виник на підставі наступного:

Статтею ПКУ 44 визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а також документального підтвердження виконання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Так пунктом 44.1 даної статті ПКУ зазначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Пунктом 44.3 даної статті ПКУ передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 ціп статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву.

Передбачені цим пунктом терміни зберігання документів продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.

За порушення встановлених законодавством строків зберігання документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, передбачена відповідальність, зазначена в пункті 120.1 ст. 121 ПКУ.

Незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом. - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Ті самі дії вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.

На підставі Акту №2308 від 30.11.2020, винесено податкове повідомлення-рішення № від 20.01.2021, яким зобов`язано боржника сплатити штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1020.00 грн. (розрахунок штрафу додано) (термін сплати - 10.03.2021), яке було направлено відповідачу, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 198 та отриманий нею особисто - 25.02.2021 (а.с.35-39).

При вирішенні даного спору по суті суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У зазначені строки грошове зобов`язання відповідачем не сплачено (зазначена обставина відповідачем не спростована), а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 Податкового кодексу України податковим органом відповідачу рекомендованим листом з повідомлення була направлена податкова вимога (форми «Ф») №51976-58 від 21.12.2019, в якій зазначається, що загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 , станом на 20.12.2019 становила 53190,00 грн., з яких: основний платіж - 53190,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн., яка отримано особисо ОСОБА_1 27.12.2019 (а.с.40).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Таким чином, Кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги не надсилались.

Відповідно до пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Відповідно до пп. 65.10.8 п. 65.10 ст. 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Згідно п. 97.1 ст. 97 ПК України під ліквідацією платника податків розуміється ліквідація платника податків як юридичної особи або державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрація у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства.

Згідно ч.2 п. 97.3 ст. 97 ПК України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Заборгованість відповідачем не сплачена, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника, і складає 64300, 00 грн.

Згідно із п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч. 1 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст.95 Податкового Кодексу - контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.12.2010 р. № 1244 «Про Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Зважаючи на вищевикладене, погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки.

Як встановлено судом, на момент розгляду справи в суді, заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Головного управління ДПС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів п.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин сплачена позивачем сума судового збору з відповідача не стягується, оскільки позивачем виступає суб`єкт владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь бюджету кошти за податковим боргом у розмірі 64300,00 грн., з них:

-по єдиному податку з фізичних осіб - 62940,00 грн. (UА0008477, отримувач - ГУК у Зап.обл./ТГ м.Енергодар/18050400, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997);

-по адміністративним штрафам та іншим санкціям - 340,00 грн. (UА0008477, отримувач - ГУК у Зап.обл./ТГ м.Енергодар/1081100. банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997);

-по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - 1020,00 грн. (UА 0008477, отримувач - ГУК у Зап.обл./ТГ м.Енергодар/11010500, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова