Справа № 420/15742/21
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 06.07.2021 № 6.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що прийняте на підставі помилкових висновків контролюючого органу. Крім того, позивач вказав на те, що Головне управління ДПС в Одеській області намагається двічі притягнути позивача до юридичної відповідальності за одне й те саме діяння за нормами ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

06.09.2021 року ухвалою суду адміністративний позов залишено без руху та позивачу встановлено 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 07.10.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

09.11.2021 року від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі та успосіб, що передбачений діючим законодавством.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

На підставі наказу від 01.06.2021 року № 3611-р, направлень від 01.06.2021 року №№6569, 6570 посадовими особами контролюючого органу було проведено фактичну перевірку магазину, що належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з 02.06.2021 по 10.06.2021 року з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового. алкогольних напоїв тa тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складiв витратомірами лічильниками та/або рiвномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку.

За наслідками проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом складено акт фактичної перевірки від 10.06.2021 року, яким встановлено порушення п.11 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року.

На підставі акту фактичної перевірки від 10.06.2021 року Головним управління ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.07.2021 № 6.

Положеннями п.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Як передбачено приписами ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з пунктом 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Пунктом 56.1 статті 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

На підставі п. 3 Розділу ІІ Порядку складання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, Податкові повідомлення-рішення у випадках, визначених ПК України, повинні містити:

1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми ПК України та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок;

2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених ПК України);

3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної;

4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк;

5) граничні строки, передбачені ПК України для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Так, проаналізувавши оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.07.2021 № 6 суд дійшов висновку, що у ньому зазначається вся необхідна інформація, відповідно до вимог ПК України.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо неналежного оформлення оскаржуваного рішення відповідача, оскільки позивачем в позовній заяві не зазначено жодного належного обґрунтування, а лише зазначено посилання на Порядок складання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень.

Крім того, суд також не приймає до уваги посилання позивача на протиправність оскаржуваного рішення у зв`язку з не надісланням контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 06.07.2021 № 6 позивачу, оскільки в матеріалах справи наявна копія квитанції надіслання відповідачем копії такого податкового повідомлення-рішення на адресу позивача, а також суд вважає, що такі обставини не можуть бути достатньою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, судом встановлено, що відносно позивача головним державним-ревізором-інспектором Караханяном Артуром Мартиновичем 10.06.2021 року складено протокол № 333/11/15-32-07-06 про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1ст.155-1 КУпАП, який постановою Южного міського суду Одеської області повернуто Головному управління ДПС в Одеській області для доопрацювання та усунення недоліків.

Так, позивачем у позовній заяві вказано, що оскільки податкове повідомлення-рішення від 06.07.2021 № 6 було прийнято відповідачем у зв`язку із застосуванням штрафних санкцій в розмірі 5100,00 грн. за порушення п.11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а отже відповідачем в порушення ст.ст. 19, 61 Конституції України притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за одне й те саме порушення двічі.

Надаючи оцінку зазначеним доводам суд зазначає, що позивачем в позовній заяві фактично не заперечується допущення порушення в частині недотримання вимог Закону № 265/95-ВР, проте вказується на повторність притягнення до відповідальності.

Враховуючи вказане, суд зазначає, що зазначені доводи позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки винесений під час проведення фактичної перевірки протокол про адміністративне правопорушення від 10.06.2021 року №333/11/15-32-07-06 та оскаржуване у даній справі позивачем рішення контролюючого органу є різними видами відповідальності за вчинені позивачем порушення.

Будь-яких інших доводів або доказів протиправності податкового повідомлення-рішення від 06.07.2021 № 6 позивачем не наведено.

Відтак, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 06.07.2021 № 6, у зв`язку з чим останнє не підлягає скасуванню.

На підставі встановлених судом обставин та аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову правові підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеської області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.

.