Справа № 280/3118/21
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 жовтня 2021 року (о 12 год. 25 хв.)Справа № 280/3118/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Артоуз О.О.,

за участю секретаря Дужак М.В.,

представника позивача Філобок О.Л.

представника відповідача Радової С.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Друкарський світ" (69118, м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, 8, кв.103, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов (в редакції уточненого позову від 11.05.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Друкарський світ" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), відповідно до якого просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.04.2021 №1, від 20.01.2021 №1.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що рішення ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті в порушення норм діючого податкового законодавства та підлягають скасуванню, посилаючись на те, що підставою для зменшення суми податкового кредиту з ПДВ та валових витрат в Акті слугувало те, що підприємство здійснювало господарські операції з придбання сировини для діяльності топографії у ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД», яку податковий орган вважає такими, що не відбулися, оскільки придбаний товар є «товаром невідомого походження», так як не встановлено з яких господарських операцій попередніх ланок відбулось постачання до контрагента. При цьому, податковим органом не вказаного жодного нормативного обґрунтування, передбаченого законодавством, яке містить обов`язок покупця товару здійснювати попереднє розслідування придбання товару продавцем до ланки його виробника, та придбавати його тільки за наявності всіх копій попередніх видаткових накладних починаючи з виробника товару, його розмитнення на кордоні, сплаті всього мита та підтвердження сплати та декларування всіма попередніми торгівцями всіх податків, які випливають з його продажу. Вказує, що позивачем при оформленні господарських операцій, віднесені сплачені суми до складу податкового кредиту, а також при складанні податкової звітності з податку на додану вартість та податку на прибуток діяло належним чином. Зазначає, що податковий орган за відсутності законних підстав здійснив нарахування податкового зобов`язання з ПДВ, скасування від`ємного значення податкового кредиту, нарахування податку на прибуток і застосування штрафних санкцій. Таким чином, надані до матеріалів справи первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами податкового обліку, складені за результатом фактично проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентами, з дотриманням положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять достатні дані про зміст господарських операцій, їх учасників та підтверджують реальність здійснення таких операцій, а відтак позивачем правомірно сформовано дані податкового обліку за такими господарськими операціями. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.04.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/3118/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкарський світ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, призначено підготовче судове засідання на 27 травня 2021 року.

Відповідач проти позову заперечував, надав до суду відзив на позов (вх. №26254 від 11.05.2021).

Протокольною ухвалою суду від 27.05.2021 підготовче засідання відкладено на 24.06.2021.

Ухвалою суду від 24.06.2021 провадження у справі зупинено для надання сторонам часу для примирення до 19.08.2021. Ухвалою суду від 19.08.2021 продовжено строк зупинення провадження по справі до 05.10.2021.

05.10.2021 у судовому засіданні провадження у справі поновлено, протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 28.10.2021.

28.10.2021 у судовому засіданні представник позивача надала пояснення з приводу позовних вимог, просила позов задовольнити. Представник відповідача надала заперечення з приводу заявленого позову, у задоволенні позову просила відмовити.

28.10.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів адміністративного позову в період з 09.12.2020 по 15.12.2020 на підставі направлення від 08.12.2020 №977, виданого Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, головному державному ревізору-інспектору відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області Брижасі Тетяні Валеріївні та наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 08.12.2020 №681-п, виданого на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 та п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ДРУКАРСЬКИЙ СВІТ», щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах (червень 2020 року), відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за результатами якої складено Акт від 18.12.2020 №3717/08-01-07-01/37526238 (далі - Акт від 18.12.2020).

Відповідно до Висновку Акту від 18.12.2020: перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року у Декларації від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах (червень 2020 року) встановлено порушення ТОВ «ДРУКАРСЬКИЙ СВІТ» () п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами і доповненнями), оскільки ним: занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 125 397 грн.; завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 109 509 грн.

20.01.2021 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області винесені:

податкове повідомлення-рішення №1, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 156746,25 грн., з них за податковим зобов`язанням збільшено на суму 125397 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 31349,25 грн.;

податкове повідомлення-рішення №1, відповідно до якого зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 109509 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач оскаржив їх до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги рішенням від 06.04.2021 скаргу частково задоволено, а саме скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.01.2021 №1 в частині застосованих штрафних фінансових санкцій на суму 18809,55 грн., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення від 20.01.2021 №1 залишено без змін. За результатами розгляду скарги прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 08.04.2021 №1, яким позивачу збільшено зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 125397,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію 12539,70 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті судом встановлено наступне.

Як слідує з описової частини Акту від 18.12.2020, перевіркою встановлено, що «відповідно до Додатку №2 (№ від 16.10.2020) до податкової декларації з ПДВ за вересень 2020 року, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) у розмірі 109 509 грн., виникла в наступних звітних (податкових) періодах: червень 2020 року у сумі 18 600 грн.; вересень 2020 року у сумі 90 909 грн.

Основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ є операції з придбання (товарів (робіт, послуг), які використовуються в господарських операціях в обсягах, що перевищують обсяги реалізації.

В охопленому перевіркою звітному періоді ТОВ «ДРУКАРСЬКИЙ СВІТ» оформляло взаємовідносини із ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення від`ємного значення в Декларації з ПДВ, а саме з ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» з придбання стрейч палетний 17мкм/300м. на загальну суму 1409436,00 грн. згідно договору №2020/0405-2 від 04.05.2020.

Перевіркою показників, відображених в рядках 10-17 Декларації за вересень 2020 року, встановлено, що на формування цих показників вплинуло відображення операцій з придбання) товарів (робіт, послуг).

Перелік основних платників податків, якими сформовано податковий кредит ТОВ «ДРУКАРСЬКИЙ СВІТ» за вересень 2020 року, у розрізі виписаних податкових накладних, наведено у додатку 3 до акту перевірки.

Перевіркою достовірності та правильності визначення та врахування суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка Б) Декларації) при розрахунку показника рядка 18 Декларації, встановлено його завищення на суму 234 906 грн., що призвело до заниження показника рядка 18 Декларації на суму 125 397 грн.

Перевіркою достовірності та правильності визначення та врахування суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка Б) Декларації) при розрахунку показника рядка 19 Декларації, встановлено його завищення на суму 234 906 грн. грн., що призвело до завищення показника рядка 19 Декларації на суму 109 509 грн.:

оскільки було завищено показник у рядку 10.1 (колонка Б) Декларації за вересень 2020 року на суму 234 906 грн., внаслідок врахування всупереч пп. «а» п. 198.1 ст. 198, абзаців першого - третього п. 198.2, абзаців першого - другого п. 198.3 і абзацу третього п. 198.6 ст. 198 та абзаців другого - третього п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), при його визначенні нереальних операцій з придбання у ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» () товару на суму ПДВ 234 906 гри.

Це в свою чергу призвело до заниження показнику рядку 18 на суму 125 397 грн. та завищення показників рядків 19 та 21 (колонка Б) на 109 509 грн. цієї ж декларації з ПДВ.

Проаналізувавши відомості, що містяться у наданих підприємством первинних документах, об`єктивно неможливо принципі зазначені документи як доказ придбання та транспортування вантажу саме від ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» до ТОВ «ДРУКАРСЬКИЙ СВІТ».»

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що матеріали перевірки свідчать, що між позивачем та ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» був укладений договір поставки, на підтвердження виконання умов якого скаржником до перевірки були надані податкові накладні, суми ПДВ по яким включено ТОВ «Друкарський світ» до складу податкового кредиту та відображено в додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за відповідний період. Також були надані видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, інші документи перелік яких зазначено в акті перевірки. Однак, надані до перевірки товарно-транспортні накладні підписано від імені вантажовідправника ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» - директором Кужелович К.В., водій-експедитор - ОСОБА_1. , від вантажоодержувача ТОВ «ДРУКАРСЬКИЙ СВІТ» - директором Філобок Р.Л., що в свою чергу не дає можливості підтвердити транспортування вантажу. Згідно аналізу Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що у вересні 2020 року ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» оформило придбання товару (стрейч палетний 17 мкм/300м) у контрагентів-постачальників, що в свою чергу оформлювали придбання зазначеного товару саме у ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД». Тобто, перевіркою встановлено сукупність доказів щодо неможливості здійснення «контрагентом-постачальником» (ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД») фінансово-господарських операцій в задекларованих обсягах, в тому числі здійснення поставки товарів на адресу ТОВ «ДРУКАРСЬКИЙ СВІТ», у зв`язку з відсутністю факту (джерела) їх законного введення в обігу та/або реального задекларованого виконання, а також з відсутністю необхідних, виходячи із специфіки операцій, матеріально-технічних можливостей для здійснення господарських операцій з постачання та наявністю очевидних даних щодо не провадження ними реальної економічної діяльності.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Положеннями п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22, пунктом 185.1 статті 185 та пунктом 186.1 статті 186 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України; поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; платник податків зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Бюджетне відшкодування за визначенням, наведеним у підпункті 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 ПКУ).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996- IV від 16.07.1999 (далі - Закон № 996-IV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 996-IV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 996-XIV, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі ст. 1 Закону № 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Разом з тим, контролюючим органом висновок про нереальність вказаних господарських операцій на підставі наступного: проведеним аналізом комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем та АРМівТС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК», Архів електронної звітності, Єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) та інших баз даних встановлено:

ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» () зареєстроване 21.09.2019, та має основний вид діяльності: 47.11-РОЗДРІБНА ТОРГІВЛЯ В НЕСПЕЦІАЛІЗОВАНИХ МАГАЗИНАХ ПЕРЕВАЖНО ПРОДУКТАМИ ХАРЧУВАННЯ, НАПОЯМИ ТА ТЮТЮНОВИМИ ВИРОБАМИ. Податкова адреса у періоді, який перевірявся: Харківська обл., місто Харків, вулиця Різдвяна, будинок 33.

Згідно наявних відомостей про посадових осіб встановлено, що засновник, керівник підприємства та особа, яка має право підпису: КУЖЕЛОВИЧ КОСТЯНТИН ВОЛОДИМИРОВИЧ (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Взято на податковий облік в органах державної податкової служби 23.09.2019, у періоді, який перевірявся, перебував на обліку в ГУ ДПС у ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ.

Згідно звіту з нарахування єдиного внеску за липень 2020 року (№ від 12.08.2020) на підприємстві працювали 64 осіб.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» відсутнє будь-яке майно.

Згідно з даними ЄРПН встановлено, що ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» у вересні 2020 року оформлено придбання товару (стрейч палетний 17 мкм/300 м) у контрагента-постачальника ТОВ «СХІДТОРГ 2018» () та далі по ланцюгу, ТОВ «ОПТА ТРЕЙД» (), які в свою чергу, оформлювали придбання цього товару саме у ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД».

Тобто, встановити виробника/імпортера товару, реалізація якого оформлена від ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» на ТОВ «ДРУКАРСЬКИЙ СВІТ» у вересні 2020 року, не можливо.

Отже, ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» оформлено придбання/продаж товару, первинне введення в обіг (первинний продаж) якого не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів (відсутнє дійсне формування активу) у попередніх ланках ланцюга нереальних господарських операцій.

Слід зазначити, що така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Вказана позиція також підтримується ВС у постанові від 27.03.2018 у справі № 816/809/17. Також, ВС у постанові від 27.02.2018 по справі № 811/2154/13-а вказав на те, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи данні отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

Виходячи з вимог Податкового кодексу України, підтвердженням факту здійснення господарської операції є відповідні розрахункові, платіжні та інші первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та підставою для нарахування податкового кредиту і податкового зобов`язання з податку на додану вартість є податкова накладна. Тож, на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно-правових угод.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ДПС України було перевірено та зареєстровано податкові накладні постачальника TOB «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД» продавця без застосування зупинення реєстрації податкової накладної.

Отже, ДПС України встановлено відповідність обсягів придбання та постачання товару, відсутність ознак ризиковості, що суперечить інформації, вказаної в Акті.

При дослідженні висновків Акту щодо здійснення господарських операцій, що були підставою для формування податкового кредиту Позивача, оцінюванню підлягали відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

Доводи податкового органу про відсутність у контрагентів по попередніх ланках постачання основних і транспортних засобів, кадрового складу, не можуть слугувати підставою для невизнання у податковому обліку підприємства податкових наслідків виконання господарських операцій. Адже самі по собі такі доводи не є свідченням неможливості виконання постачальниками поставок. У комерційній діяльності виконання поставок товарів, робіт, послуг не завжди вимагає наявності власних основних та транспортних засобів, значної кількості персоналу; звичаями ділового обороту встановлені й інші можливості залучення матеріальних ресурсів без реєстрації в уповноважених органах (на умовах оренди, найму за цивільними договорами тощо).

Таким чином, вищевказані факти свідчать про підтвердження ЄРПН ДПС України факту здійснення господарських операцій позивача, та відповідно їх належне декларування у складі валових витрат при відображенні податку на прибуток згідно ст.44, ст.134,135 ПК України.

Щодо посилання відповідача на те, що товарно-транспортні накладні від вантажоодержувача ТОВ «ДРУКАРСЬКИЙ СВІТ» директором Філобок Р.Л., що не підтверджує реальність транспортування.

Суд зазначає, що відповідно до умов Договору від 04.05.2020 №2020/0405-2 передача товару покупцю здійснюється на складі постачальника. Вивезення товару зі складу покупець здійснює за свій рахунок та своїми силами.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 5 квітня 2001 року документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є, серед інших, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Відповідно до пункту 1 цих Правил товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

За змістом пунктів 1 та 2 вказаного Переліку наявність ТТН є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - накладна не оформлюється.

Таким чином, ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Відсутність ТТН, тим не менш, не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася, а причини відсутності ТТН у кожному конкретному випадку мають бути досліджені судом.

Більше того, правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25 лютого 2021 року (справа № 803/1684/17, адміністративне провадження №К/9901/51649/18, ЄДРСРУ №95176997), від 21 січня 2021 року (справа №813/2204/17, адміністративне провадження №К/9901/35740/18, ЄДРСРУ № 94328053), від 24 травня 2019 року (справа №826/7423/16), від 6 лютого 2018 року (справа №816/166/15-а), від 11 вересня 2018 року (справа №804/4787/16) передбачають, що транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу або поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже, відсутність у позивача деяких товарно-транспортних накладних або наявність в них певних недоліків не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій.

Таким чином, суд зазначає, що зазначення у якості вантажоодержувача директора ТОВ «Друкарський світ» не порушує умов формування та складання ТТН та не може свідчити про нереальність господарської операції.

Суд також зауважує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Вказані правові позиції викладені у постановах Верховного суду від 12.06.2018 у справі № 826/11879/13-а, від 08.05.2018 у справі № 815/3526/17 та від 23.05.2018 у справі №804/2551/13-а.

Оцінивши вищевказані первинні документи за правилами КАС України, суд відмічає, що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач під час перевірки та судового розгляду на підтвердження дійсності та реальності господарських взаємовідносин із контрагентом надав усі необхідні та достатні первинні документи.

Щодо посилань представника відповідача про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом на підставі наявності податкової інформації щодо контрагента, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 36.5 статті 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів

Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Наведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування витрат за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Так, в пункті 7.1 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії», пунктом 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Таким чином, надані до матеріалів справи первинні документи обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами податкового обліку, складені за результатом фактично проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентами, з дотриманням положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять достатні дані про зміст господарських операцій, їх учасників та підтверджують реальність здійснення таких операцій, а відтак позивачем правомірно сформовано дані податкового обліку за такими господарськими операціями.

Податковим органом не встановлено та недоведено в Акті перевірки відсутність наявності правосуб' єктності сторін на час укладення та виконання спірних правочинів, зокрема, контрагенти позивача на момент укладення договорів та оформлення первинних документів, як і позивач, були належними учасниками цивільних та господарських правовідносин та були платниками ПДВ.

Таким чином, відповідачем не доведено порушення ТОВ «ДРУКАРСЬКИЙ СВІТ» податкового законодавства у взаємовідносинах з ТОВ «ЛІОН ТРЕЙД ЛТД».

Отже, податкові повідомлення - рішення №1 від 20.01.2021, №1 від 08.04.2021 суд визнає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частини першої ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 4005 грн. 00 коп. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Друкарський світ" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №1 від 20.01.2021, № 1 від 08.04.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Друкарський світ" судові витрати у розмірі 4005 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписано 23.11.2021

Суддя О.О. Артоуз