Справа № 560/295/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/295/21

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

22 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сапальової Т.В. Моніча Б.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного Хмельницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Хмельницьктурист" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до приватного Хмельницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Хмельницьктурист" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2021 року позивач, Головне управління ДПС у Хмельницькій області, звернулось в суд з позовною заявою до приватного Хмельницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Хмельницьктурист" (відповідача), про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу в розмірі 368488,56 грн. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 08.06.2021 позов задовольнив у повному обсязі. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем заборгованість в добровільному порядку не сплачена, тому вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення з Приватного Хмельницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Хмельницьктурист" коштів у рахунок погашення податкового боргу в розмірі 368488,56 грн з рахунків відповідача у банках, обслуговуючого такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки відповідач не отримував копії позовної заяви з додатками, а також ухвал про відкриття провадження по справі та призначення справи до розгляду.

Вважає, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що копію позовної заяви було направлено відповідачу на адресу відповідача, яка відповідає адресі, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, а саме: 29013, м. Хмельницький, вул. Прибузька, буд. 6.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно даних контролюючого органу у відповідача склалась заборгованість по платежах до бюджету в розмірі 368488,56 грн.

Заборгованість в сумі 368488,56 грн. утворилась внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум грошових зобов`язань по орендній платі за землю з юридичних осіб згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік (звітна) від 20.08.2019 за липень-грудень 2019 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Так, відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Кодексу контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст. 95 Кодексу).

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ю" №123927-53 від 05.09.2019.

Зазначена заборгованість відповідача підтверджується: відомостями з довідки про заборгованість станом на 14.02.2020, розрахунком суми заборгованості, корінцем податкової вимоги форми "Ю" №123927-53 від 05.09.2019, податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік (звітна) від 20.08.2019 за липень-грудень 2019 року.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дану засаду дублює стаття 8 КАС України.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Також, відповідно до п.п. 3, 6 ч. 1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.161 КАС України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно наявних відомостей в матеріалах справи (а.с. 11-13), копію позовної заяви позивачем направлено відповідачу (вид відправлення: стандарт, категорія відправлення: з оголошеною цінністю) не рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що не надає можливості встановити інформацію про обізнаність відповідача щодо її існування.

КАС України встановлює для судів певну процедуру надсилання процесуальних документів учасникам справи, а також необхідність їх виклику та заслуховування в судовому засіданні.

Відповідно до статті 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.

Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

п. 4 ч. 6 статті 251 КАС України визначає, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З матеріалів справи встановлено, що копія ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі від 11.01.2021 направлено на адресу відповідача, яка відповідає адресі, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, а саме: 29013, м. Хмельницький, вул. Прибузька, буд. 6.

Водночас, конверт із відповідним поштовим відправленням повернуто на адресу суду першої інстанції з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 61).

При цьому, за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання нею зазначених відомостей.

Натомість, відмітка на конверті щодо причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є достатнім доказом інформування позивача про розгляд справи, оскільки цей термін не розкриває справжні причини, з яких рекомендований лист не був вручений адресату, та не свідчить про відмову адресата отримати лист.

У свою чергу, положення Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням терміну зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.

Отже, така відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за юридичною адресою.

Подібна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 та від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18, в постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі № 752/4407/20.

Таким чином колегія суддів вважає, що повернення поштового відправлення, яким відповідачу направлено копію ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, з відміткою «за закінченням терміну зберігання», не може свідчити про обізнаність відповідача щодо її існування та як наслідок, наявності у нього можливості надати відповідні заперечення на позовну заяву по справі для захисту своїх прав.

Інших відомостей про повідомлення відповідача або його представників про розгляд даної справи матеріали справи не містять.

Отже, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає належних відомостей про вручення йому судової повістки або будь-яких інших доказів на підтвердження обізнаності про дату, час і місце судового засідання, є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначені обставини свідчать про те, що при ухваленні рішення Хмельницького окружного адміністративного суду міста від 08.06.2021 судом першої інстанції було порушено вимоги процесуального права з огляду на не дотримання норм частини третьої ст. 126 КАС України, що позбавило відповідача можливості брати участь у розгляді справи у суді першої інстанції, подавати докази, пояснення, заяви та клопотання.

Отже, доводи апеляційної скарги про невручення копії позовної заяви з додатками, а також ухвал про відкриття провадження по справі та призначення справи знайшли своє підтвердження (а.с. 11-13, 23-24).

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Колегія суддів враховує, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, а також, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку щодо наявності підстав для стягнення податкового боргу (доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують), тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу приватного Хмельницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Хмельницьктурист" задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до приватного Хмельницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Хмельницьктурист" про стягнення податкового боргу скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області до приватного Хмельницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Хмельницьктурист" про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з приватного Хмельницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Хмельницьктурист" кошти у рахунок погашення податкового боргу в розмірі 368488 (триста шістдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 56 копійок з рахунків відповідача у банках, обслуговуючого такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сапальова Т.В. Моніч Б.С.