Справа № 200/11056/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 р. Справа№200/11056/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України

Донецької обласної державної адміністрації

управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (надалі відповідач-1), Донецької обласної державної адміністрації (надалі відповідач-2), управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (надалі відповідач-3) про:

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача-1, оформлене протоколом № 1 від 16.03.2021 року;

- зобов`язання відновити статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 16.03.2021 року;

- зобов`язання відповідача-2 видати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 1) серії А синього кольору;

- зобов`язання відповідача-3 поновити компенсаційні виплати на продукти харчування потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та одноразову щорічну допомогу на оздоровлення потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам ІІ групи з 16.03.2021 року.

В обґрунтування позову зазначає, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме - учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що йому Донецькою обласною державною адміністрацією було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3) серії НОМЕР_1 від 12.10.2005 року. Позивачу на підставі посвідчення надавалось право на пільги і компенсації, встановлені Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988-1990 роках.

В подальшому вказане посвідчення було перереєстровано з видачею позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_2 від 21.11.2012 року, яке в подальшому також було перереєстровано, разом із видачею вкладки № НОМЕР_3 , яка дійсна безстроково.

У зв`язку з наявністю відповідного статусу позивачу управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради здійснювались компенсаційні виплати на продукти харчування потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та одноразова щорічна допомога на оздоровлення потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам 2 групи.

Листом управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 09.06.2021 року № 08/2390 позивачу направлено копію витягу з протоколу № 1 від 16.03.2021 року комісії зі спірних питань визначення статусу, осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України та повідомлено про те, що на підставі рішення комісії позивачу припинено компенсаційну виплату на продукти харчування та одноразову щорічну допомогу на оздоровлення, а також зобов`язано з`явитись для вилучення посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році та вирішення питання повернення надміру виплачених коштів.

Згідно з доданим до вказаного листа витягом з протоколу № 1 засідання комісії від 16.03.2021 року вирішено: «відсутні правові підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 . Не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження. Посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування».

Наголошує, що будь-які інші підстави прийнятого рішення комісією не зазначені. Будь-якими правовими нормами вказане рішення також не обґрунтовується.

Позивач вважає такі дії відповідачів протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Прийнято розгляд справи проводити в строки встановлені ст. 258 КАС України.

Відповідно до вимог статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

В період з 13.10.2021 року по 05.11.2021 року суддя Голубова Л.Б. перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим, розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) здійснюється після виходу з лікарняного.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідачем-1 надано письмовий відзив від 29.09.2021 року № 16761/0/2-21/13 (а.с. 71-72). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами: видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, видача довідок, про заробітну плату за цей період, здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а за період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Аналогічні приписи містить й пункт 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 551.

Особові справи громадян надсилались на розгляд комісії за рішенням регіональних комісій.

Зокрема, документи позивача розглянуто та прийнято рішення про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Наголошує, що не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження, оскільки в довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України не зазначені населені пункти в зоні відчуження, а тому посвідчення позивача підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.

З зазначених причин відповідач-1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачем-2 також надано відзив на позовну заяву від 22.09.2021 року № 03/196 (а.с. 36-42). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що п. 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 551 встановлено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

19.07.2019 року регіональною комісією розглянуто заяву позивача та надані копії документів щодо видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19_році» та прийнято рішення про направлення документів заявника на розгляд комісії зі спірних питань (протокол № 10). Дане рішення мотивоване тим, що у наданих документах відсутні дні виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.

23.09.2019 року комісія зі спірних питань вирішила: після надання пояснень щодо характеру виконуваних робіт із зазначенням населених пунктів регіональною комісією розглянути питання щодо підтвердження статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС (протокол № 6).

12.12.2019 року регіональною комісією розглянуто пояснення позивача від 05.11.2019 року та вирішено направити документи на розгляд комісії зі спірних питань визначення статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС при Міністерстві соціальної політики України у зв`язку з тим, що у наданих документах відсутні дні виїзду на об`єкти або населені пункти зони відчуження.

Відповідно до витягу з протоколу комісії зі спірних питань визначення статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України від 27.02.2020 року № 11 комісія вирішила направити запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України для підтвердження інформації, яка містилася в довідках від 17.02.2011 року № 56202 та від 21.11.2018 року № 179/1/15888.

Галузевим державним архівом Міністерства оборони України надано довідку від 25.03.2020 року № 08/2167, в якій зазначено, що дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти) не вказані, тривалість робочого дня не вказана, накази командира в/ч НОМЕР_4 по виїздах за період з 19.09.1988 року по 18.10.1988 року відсутні.

Відповідно до витягу с протоколу комісії зі спірних питань визначення статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України від 16.03.2021 року № 11 комісія вирішила, що правові підстави для підтвердження статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС у позивача відсутні, оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження, а посвідчення позивача підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.

Отже, остаточне рішення щодо відсутності правових підстав для підтвердження статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС прийняте комісією зі спірних питань.

З зазначених причин відповідач-2 також просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач-3 відзив на позовну заяву не надав, проте, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року відповідача зобов`язано надати відзив на позовну заяву, який відповідає вимогам ст. 162 КАС України.

Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Представником позивача надано відповідь на відзив відповідача-2, в якому наполягає на тому, що у позивача наявні всі достатні докази стосовно статусу ліквідатора аварії наслідків на ЧАЕС (а.с. 64-66).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_5 (а.с. 5). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5 зв.бік).

12.10.2005 року ОСОБА_1 . Донецькою ОДА видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3) серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

В подальшому вказане посвідчення було перереєстроване та 21.11.2012 року ОСОБА_1 . Донецькою ОДА видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_6 (а.с. 7), яке також в подальшому було перереєстроване. Згідно вкладки № НОМЕР_3 до посвідчення громадянина який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначений вкладиш було видано безстроково (а.с. 8).

ОСОБА_1 також має посвідчення серії НОМЕР_7 , видане 11.04.2017 року, відповідно до якого є інвалідом війни ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с. 22).

Згідно з посвідченням № НОМЕР_8 , дійсним до 15.12.1988 року та посвідченням НОМЕР_9 від 10.10.1985 року та згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_4 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 на посаді начальника аптеки та отримав дозу опромінення 3,683 БЕР (а.с. 11-13).

Проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_4 на посаді начальника аптеки та прийняття участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 15.06.1988 року по 10.10.1988 року та отримання дози радіоактивного опромінення 3,683 БЕР, підтверджується військовим квитком ОСОБА_1 НОМЕР_10 (а.с. 15-18).

Судом встановлено, що експертним висновком від 22.08.2012 року № 29097/1-8 Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, інвалідності та смерті з діянням іонізованого випромінювання та інших шкідливих наслідків аварії на Чорнобильській АЕС їх професійного характеру підтверджено, що захворювання позивача пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 20).

Наведене підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією АВ № 0703958 від 10.04.2017 року, якою позивачу встановлено ІІ групу інвалідності безстроково за захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 21).

13.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з заявою про розгляд його особової справи щодо встановлення статусу особи «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році» та видачею посвідчення встановленого зразка, згідно постанови КМУ № 551 від 11.07.2018 року з додаванням документів, які підтверджують факт участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 43).

Згідно витягу з протоколу № 10 Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 19.07.2019 року вирішено: направити документи ОСОБА_1 на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, в зв`язку з тим, що у наданих документах відсутні дні виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження осіб за списком (а.с. 50).

Згідно витягу з протоколу № 6 Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 23.09.2019 року вирішено: після надання пояснень ОСОБА_1 щодо характеру виконуваних робіт із зазначенням населених пунктів регіональною комісією розглянути питання щодо підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 53).

ОСОБА_1 на адресу регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи надано пояснення від 05.11.2019 року (а.с. 44-45), однак, відповідно до витягу з протоколу № 15 Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12.12.2019 року вирішено: направити документи ОСОБА_1 на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, в зв`язку з тим, що у наданих документах відсутні дні виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження осіб за списком (а.с. 51).

Відповідно витягу з протоколу № 11 Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 27.02.2020 року вирішено: для прийняття остаточного рішення щодо підтвердження статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС Донецькій обласній державній адміністрації доопрацювати справу ОСОБА_1 направивши запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо підтвердження інформації, яка міститься в довідках від 17.02.2011 року № 56202 та від 21.11.2018 року № 179/1/15888 (а.с. 54).

В архівних довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29.08.2018 року № 08/4036 та від 25.03.2020 № 08/2167 зазначено, що в архівних документах військової частини № 49903 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 15.06.1988 року по 04.10.1988 року (а.с. 46-47). Дні виїздів у зону (на об`єкти, населені пункти) не відображені. Отримав дозу опромінення 3,683 БЕР. У документах відображено отримання добових 4,50 руб. за добу. Місце дислокації с. Оране.

Згідно витягу з протоколу № 13 Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 17.12.2020 року вирішено: направити документи ОСОБА_1 на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, в зв`язку з тим, що у наданих документах відсутні дні виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження (а.с. 52).

Відповідно до витягу з протоколу № 1 Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 16.03.2021 року вирішено: відсутні правові підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 , оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження. Також зазначено, що посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування (а.с. 55).

Листом від 09.06.2021 року № 08/2390 управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради повідомило ОСОБА_1 про прийняте рішення Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, яке оформлене витягом з протоколу № 1 від 16.03.2021 року (а.с. 9). В листі також зазначено, що припинено компенсаційну виплату на продукти харчування та одноразової щорічної допомоги на оздоровлення.

Відповідних рішень управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради стосовно припинення компенсаційних виплат позивачу сторонами до матеріалів справи не надано.

Перевіряючи правомірність дій відповідачів, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 26 грудня 2018 року № 1945, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2019 р. за № 52/33023, визначено, що Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія), є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основними принципами діяльності Комісії є: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії (п. 3 Положення).

Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Положення № 1945, Комісія має право: отримувати в установленому порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; повертати матеріали особових справ громадян до регіональних комісій Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій для доопрацювання у разі виявлення розбіжностей та інших недоліків у документах з метою їх усунення; перевіряти правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф» від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Відповідно до ст.ст. 10, 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ) учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які, крім інших, були тимчасово направлені або відряджені у 1986-1987 роках для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 15 Закону №796-ХІІ, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» № 551 від 11 липня 2018 року (далі - Постанова №551) затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян ( далі - Порядок).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 551 затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

У пункті 7 зазначеної постанови зазначено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям:

- забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них;

- утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення;

- провести до 1 січня 2022 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень:

- особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1);

- учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт;

- особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Пунктом 2 Порядку визначено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон), іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 визначено, що особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, видаються посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 1) серії А синього кольору.

Відповідно до пункту 11 визначено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються:

1) учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

2) особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою;

3) хворим на променеву хворобу внаслідок Чорнобильської катастрофи - на підставі висновку уповноваженої медичної комісії не нижче обласного рівня або спеціалізованої медичної установи Міноборони, МВС, СБУ, які мають відповідну ліцензію МОЗ (далі - експертні комісії), та акта за формою Н-1;

4) потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) та особам, які постійно проживали в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення, - на підставі довідки, виданої Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями (додатки 3 і 4);

5) особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 5);

6) особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 6);

7) особам, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 7);

8) дітям, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, - на підставі довідки встановленого зразка (додатки 8-10);

9) громадянам інших держав та особам без громадянства, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі переїзду на постійне місце проживання в Україну - відповідно до законодавства.

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи.

Як встановлено матеріалами справи та не спростовано відповідачами, 12.10.2005 позивачу Донецькою ОДА було видано посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 3) без обмеження строку дії, відповідно до якого визначено статус особи, яка є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. В посвідченні зазначено, що воно безстрокове та діє на всій території України.

Вказані докази є самостійною підставою для заміни (видачі) посвідчення відповідно до пункту 11 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою, тобто стосуються безпосередньо позивача.

24.11.2012 року позивачу Донецькою ОДА було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_2 . В посвідченні також зазначено, що воно безстрокове та діє на всій території України.

Згідно з положеннями ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 21.08.2018 № 1026/5-18, затверджено Положення про регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пунктів 1, 3 зазначеного Положення, Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Комісія) є постійно діючим колегіальним органом.

Основними завданнями комісії є: аналіз та розгляд документів, які відповідно до Порядку є підставою для видачі посвідчень, розгляд питань щодо встановлення (підтвердження) статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії, прийняття рішень щодо видачі (відмови у видачі, вилучення) відповідних посвідчень згідно з нормами Порядку.

Суд звертає увагу, що відповідачами до суду не надано рішення про скасування експертного висновку від 22.08.2012 року № 29097/1-8 Донецької регіональної експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань, інвалідності та смерті з діянням іонізованого випромінювання та інших їх професійного характеру, яким підтверджено, що захворювання позивача пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією АВ № 0703958 від 10.04.2017 року, якою позивачу встановлено ІІ групу інвалідності безстроково за захворюванням, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно з витягом з протоколу №1 засідання комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 16.03.2021 року вирішено, що відсутні правові підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією.

Виходячи зі змісту вказаних вище норм законодавства вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для видачі особі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема категорії - 1, є одночасна сукупність таких умов: 1) встановлення цій особі інвалідності та 2) наявність довідки МСЕК про причинно-наслідковий зв`язок настання інвалідності особи із аварією на ЧАЕС.

Позивачу раніше вже було встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, при цьому ні в судовому, ні в іншому порядку цього статусу не позбавлено.

З наявних у справі доказів, судом встановлено, що позивач проходив військову службу в період з 15.06.1988 року по 04.10.1988 року у складі військової частини № 49903.

Місцем дислокації вказаної військової частини визначено с. Оране, Іванківського району Київської області.

Наказом Міністерства оборони України від 08.09.1997 № 322 зареєстровано у Міністерстві юстиції України 07.10.1997 за № 457/2261 затверджено Перелік військових частин, установ, організацій і підприємств Міністерства оборони України, дислокованих (які дислокувалися) у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення.

Пункт 94 вказаного переліку передбачає місце дислокації військової частини № 49903 - Київська область, Іванківський район, с. Оране зона радіоактивного забруднення 3; період дислокування 11.08.1987 року по 24.11.1990 року.

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, згідно з додатком № 1.

Село Оране Іванківського району Київської області згідно з додатком № 1 (редакція від 12.01.1993) включено до 3 зони гарантованого добровільного відселення.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що позивач має всі юридичні підстави передбачені діючим законодавством на отримання посвідчення категорії 1.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 16 Конституції України передбачено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Рішенням від 17.07.2018 року № 6-р/2018 Конституцій Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

Конституційний Суд України звернув увагу на засадничий характер обов`язку держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у зв`язку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків.

Встановлення у законах України пільг, компенсацій та гарантій громадянам України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обумовлено виконанням державою свого конституційного обов`язку, передбаченого статтею 16 Основного Закону України, щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та збереження генофонду Українського народу. Такі пільги, компенсації та гарантії є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку.

Скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обов`язку держави, передбаченому у статті 16 Основного Закону України, щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України (п. 4 мотивувальної частини).

Таким чином, рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом № 1 від 16.03.2021 року щодо відмови у підтвердженні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи вищевикладене, суд для ефективного захисту порушених прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Донецьку обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 16.03.2021 року.

Оскільки відповідачами 1 та 2 не доведено правомірність вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині вимог до цих відповідачів.

Вимоги про зобов`язання відновити статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 16.03.2021 року є неналежним способом захисту порушеного права, оскільки надання позивачу Донецькою ОДА посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 1) серії А автоматично поновить його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тому цей спосіб порушеного права не потребує додаткового захисту судом.

Щодо позовних вимог про зобов`язання управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради поновити компенсаційні виплати на продукти харчування потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та одноразову щорічну допомогу на оздоровлення потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам ІІ групи з 16.03.2021 року суд зазначає, що по-перше, сторонами не надано жодних рішень (розпоряджень) про припинення виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», по-друге, такі вимоги є передчасними, оскільки на день винесення судового рішення, відповідачем-2 не видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. По-третє, позов не містить жодних посилань на якесь певне порушення управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради прав позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до п. 10 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як особа віднесена до 1 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Докази понесення позивачем інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 ) до комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 8/10, ), Донецької обласної державної адміністрації (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 6, ), управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84502, Донецька область, м. Бахмут, вул. Перемоги, буд. 53, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом № 1 від 16.03.2021 року.

Зобов`язати Донецьку обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 1) серії А синього кольору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 12 листопада 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова