Справа № 500/728/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 500/728/21 пров. № А/857/17184/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року (ухвалене головуючим суддею Подлісна І.М. о 12 год. 19 хв. у м. Тернопіль, повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року) у справі № 500/728/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №34 від 06.01.2021 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у Національній поліції України;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №4 о/с від 11.01.2021 зі змінами, внесеними згідно наказу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №17 о/с від 16.01.2021 року про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0105172), дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, з 16.01.2021;

поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0105172), дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на службі в Національній поліції України на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з 16.01.2021;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 16.01.2021 по дату ухвалення судового рішення про поновлення на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що зазначені вище накази Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 06.01.2021 за №34, від 11.01.2011 року за №4 о/с, від 16.01.2011 за №17 о/с, винесені з порушенням вимог закону, є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 в задоволенні адміністративний позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що в ході службового розслідування було встановлено факти грубого порушення службової та транспортної дисципліни з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразилось у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, невиконанні законних вимог поліцейських про зупинку транспортного засобу та відмові від проходження медичного освідчення на предмет встановлення ступені алкогольного сп`яніння, допущення дорожньо-транспортної пригоди, керуванні автомобілем без полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності. Своїми діями, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 свідомо проігнорував вимоги керівництва МВС України, Національної поліції України та ГУНП в Тернопільській області щодо необхідності неухильного дотримання службової та транспортної дисципліни, а також допустив свідоме ігнорування вимог ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту НП України, оскільки будучи працівником поліції зобов`язаний був дотримуватися законодавства, неухильно виконувати накази начальників та бути прикладом у дотриманні законності та службової дисципліни.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що в порушення прав позивача, дисциплінарною комісією не було надано можливості надати відповідні пояснення щодо обставин службового розслідування, а наявні матеріали досудового розслідування пояснення ОСОБА_1 отримані з порушенням процедури, визначеної Дисциплінарним статутом та Порядком проведення службових розслідувань.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.12.2018 працював в органах Національної поліції, з 03.12.2019 на посаді дільничого офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області.

Згідно із Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 11.01.2011 року за №4 о/с «По особовому складу», звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про національну поліції», старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0105172), дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, з 11.01.2021.

Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 16.01.2011 року за №17 о/с «По особовому складу», внесено зміни в наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 11.01.2011 за № 4 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про національну поліції», старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0105172), дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, вважати: звільнити з 16.01.2021.

Позивач вважаючи оскаржені накази протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізує програми професійно - технічного навчання, підготовки та перепідготовки кадрів відповідно до суспільних програм. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Громадянам згідноз ст. 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Загальні правові засади і гарантії здійснення громадянами України свого конституційного права на працю визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону №580-VIII призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у ст. 47 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 ст. 18 цього ж Закону, визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Законом України «Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України» (далі - Закон № 2337-VIII).

В розумінні ч. 1 ст. 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 2 цієї статті службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

За ч. 3 ст. 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно ст.12 Закону № 2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом (ч. 3 ст. 11 Закону № 2337-VIII).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Закону № 2337-VIII).

Враховуючи зазначені вище приписи можна дійти висновку, що недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватись заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів Національної поліції.

Відповідно до розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України №1179 від 09.11.2016, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Абзацами першим, другим пункту 1, шостим пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Тобто, законодавством встановлено підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку та недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Згідно з ст. 14 Закону № 2337-VIII службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 16 Закону № 2337-VIII).

Згідно з ч.3 ст.19 Закону № 2337-VIII під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Звільнення пліцейського із служби в поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).

Розділом ІІ Порядку № 893 визначено підстави для проведення службового розслідування.

Так, відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктами 2, 4, 5 Розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами службового розслідування, що до ГУНП надійшла інформація про грубе порушення службової дисципліни з боку дільничного офіцера поліції Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що стало підставою для призначення наказом ГУНП від 04.01.2021 № 19 службового розслідування та створення дисциплінарної комісії. В ході проведення службового розслідування факти порушення дисципліни позивачем підтвердились.

Так, 03.01.2021 близько 23 год. 33 хв. в м. Тернополі, по вул. Протасевича 18, екіпажем УПП в Тернопільській області ДПП НП України «ЮПІТЕР 0151» у складі: командира роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Тернопільського Ю.В. та т.в.о. командира взводу № 1 цієї ж роти лейтенанта поліції ОСОБА_2 було зупинено автомобіль «HONDA CR-V», н.з. НОМЕР_1 , за порушення п.19.1 (а) ПДР України, а саме керування транспортним засобом у темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар.

Під час перевірки документів на право керування транспортним засобом водій автомобіля «HONDA CR-V», н.з. НОМЕР_1 , здійснив різкий рух та залишив місце зупинки. У зв`язку із чим, екіпажем «ЮПІТЕР 0151» було розпочато переслідування вищевказаного автомобіля.

04.01.2021 о 00 год. 05 хв., по вул. Довженка, 2-А, водій автомобіля «HONDA CR-V» не впоравшись з керуванням, здійснив зіткнення з електроопорою, після чого вказаний транспортний засіб зіткнувся з автомобілями, що стояли поблизу, без водіїв («PEUGEOT-EXPERT», н.з НОМЕР_2 та «DAEWOO-LANOS», н.з. НОМЕР_3 ) пошкодивши їх.

Дану подію 04.01.2021 зареєстровано в ЄО Тернопільського ВП за № 475.

Працівниками поліції, які прибули на місце ДТП, було встановлено, що автомобілем «HONDACR-V», н.з. НОМЕР_1 , керував дільничний офіцер поліції Козівського відділеня поліції Бережанського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

В ході спілкування із ОСОБА_1 працівниками УПП було звернуто увагу на різкий запах алкоголю з ротової порожнини останнього та сильне почервоніння обличчя, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти освідчення за допомогою технічного пристрою «Алкотест-6810» або у медичному закладі. Від проходження освідчення за допомогою технічного пристрою «Алкотест-6810» на місці зупинки та у медичному закладі старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків: жителів м. Тернополя гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_1 не виконав законні вимоги поліцейських під час виконання ними службових обов`язків.

Із врахуванням вказаних обставин стосовно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи серії ДПР 18 № 038938 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ДПР 18 № 017399 за ст. 124 КУпАП, ДПР 18 № 038939 за ст. 122- 2 КУпАП, винесено постанову серії ДП 18 № 784184 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Крім цього, працівниками УПП в Тернопільській області ДПП НП України на місце ДТП було викликано бригаду швидкої допомоги. Після огляду медичними працівниками старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 останній від надання допомоги відмовився.

Факт допущення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 службової дисципліни підтверджується також поясненнями старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , лейтенанта поліції ОСОБА_2 та записами із нагрудних камер працівників УПП ДПП НП України, які долучені до матеріалів службового розслідування.

Опитаний у ході службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вказав, що дорожньо-транспортну пригоду допустив у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я.

Вказані твердження старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 суд першої інстанції вірно оцінив критично, оскільки вони суперечать матеріалам даного службового розслідування, зокрема він прибувши на місце події медпрацівникам нічого про погіршення стану здоров`я не заявляв, від отримання меддопомоги відмовився.

Крім цього колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що у постановах Верховного Суду України від 29.09.2015 (справа № 21-1288а15) та від 20.10.2015 (справа № 21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ пов`язані, насамперед, із низкою моральних вимог, які ставляться до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Ці вимоги відображені у ст. 5 Закону України «Про державну службу», Кодексі честі працівника органів внутрішніх справ, Етичному кодексі працівника органів внутрішніх справ та інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи МВС України та їх особового складу.

Тому під вчинками, що дискредитують звання працівника органів внутрішніх справ та органи внутрішніх справ (працівника поліції а даному випадку), необхідно розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені поліцейським у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника поліції та безпосередньо органи патрульної .

До таких вчинків, зокрема необхідно віднести перебування поліцейського на роботі (службі) та поза її межами у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зважаючи на викладене, відповідачем в повній мірі дотримано порядок та процедуру проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією такого стягнення. Вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування.

Крім цього судом першої інстанції вірно зазначено та враховано те, що висновки службового розслідування знайшли своє підтвердження у рішеннях судів за складеними адміністративними протоколами, які набрали законної сили у справах № 607/354/21, № 607/203/21, № 607/335/21.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч.7 ст.78 КАС України).

З огляду на встановлене та висновки Верховного Суду, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що на позивача було правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади, у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним діяння, а тому відсутні підстави для поновлення позивача на службі в органах Національної поліції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі № 500/728/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 22 листопада 2021 року