Справа № 360/3884/21
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3884/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

судді: Кисельової Є.О.,

при секретарі: Суховій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Луганської обласної прокуратури (далі - прокуратура, відповідач), в якому позивач просив суд:

- стягнути з Луганської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі № 360/2094/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 04 грудня 2020 року по 15 липня 2021 року в розмірі 164500,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом прокурора Луганської області від 30.04.2020 № 523к позивача звільнено з займаної посади та органів прокуратури Луганської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 05.05.2020.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду № 360/2094/20 від 04.12.2020 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора. Визнано протиправним та скасовано рішення кадрової комісії № 1 з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 10.04.2020 № 308 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки». Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Луганської області від 30.04.2020 № 523к про звільнення мене, ОСОБА_1 з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 05 травня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області з 06 травня 2020 року. Стягнуто з Луганської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 травня 2020 року по 04 грудня 2020 року включно у сумі 163396 (сто шістдесят три тисячі триста дев`яносто шість) грн. 44 коп. з відрахуванням податків та зборів. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області з 06 травня 2020 року. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Луганської обласної прокуратури на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі з 23184 (двадцять три тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 63 коп. з відрахуванням податків та зборів.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі № 360/2094/20 наказом керівника Луганської обласної прокуратури від 15.07.2021 № 1006к наказ прокурора Луганської області від 30.04.2020 № 523к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області на підставі п. 9 ч. 1ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області з 06 травня 2020 року.

З огляду на зазначене, Луганська обласна прокуратура виконало рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2094/20 від 04 грудня 2020 року про поновлення позивача на роботі лише 15 липня 2021 року

Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідачем на виконання положень статті 236 Кодексу законів про працю України має бути виплачено середній заробіток за час затримки виконання рішення суду.

25.08.2021 до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярії) суду за вхідним реєстраційним номером 28277/2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили у задоволенні позову відмовити у поному обсязі, оскільки відсутні порушення прав позивача відповідачем (арк. спр. 48-53).

28.08.2021 до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярії) суду за вхідним реєстраційним номером 28782/2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просив суд задовольнити позов (арк. спр. 67-70).

Ухвалою суду від 30.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (арк. спр. 39-40).

Ухвалою суду від 15.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі (арк. спр. 45).

Ухвалою суду від 15.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 88).

Ухвалою суду від 12.10.2021 у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено (арк. спр. 108-109).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79,90 КАС України, судом встановлено наступне.

Наказом прокурора Луганської області від 30.04.2020 № 523к позивача звільнено з займаної посади та органів прокуратури Луганської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 05.05.2020 (арк. спр. 14).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду № 360/2094/20 від 04.12.2020 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора. Визнано протиправним та скасовано рішення кадрової комісії № 1 з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 10.04.2020 № 308 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки». Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Луганської області від 30.04.2020 № 523к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 05 травня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області з 06 травня 2020 року. Стягнуто з Луганської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 травня 2020 року по 04 грудня 2020 року включно у сумі 163396 (сто шістдесят три тисячі триста дев`яносто шість) грн. 44 коп. з відрахуванням податків та зборів. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області з 06 травня 2020 року. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Луганської обласної прокуратури на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі з 23184 (двадцять три тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 63 коп. з відрахуванням податків та зборів (арк. спр. 17-28).

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі № 360/2094/20 наказом керівника Луганської обласної прокуратури від 15.07.2021 № 1006к наказ прокурора Луганської області від 30.04.2020 № 523к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області на підставі п. 9 ч. 1ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області з 06 травня 2020 року (арк. спр. 15).

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Луганська обласна прокуратура виконало рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2094/20 від 04 грудня 2020 року про поновлення позивача на роботі лише 15 липня 2021 року.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Таким чином, обов`язок роботодавця добровільно, і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню, яке полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду у постанові від 24.10.2018 по справі №303/2302/16-ц.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

За правилами, встановленими статтею 370 Кодексу адміністратвиного судочинства України (далі - КАС України), судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, з дня ухвалення рішення про поновлення позивача на роботі у відповідача виник обов`язок щодо його виконання.

Таким чином, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

Тобто, встановлений факт затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі є підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 760/9521/15.

Оскільки судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі № 360/2094/20 керівником Луганської обласної прокуратури лише 15.07.2021 видано наказ № 1006к про скасування наказу прокурора Луганської області від 30.04.2020 № 523к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області на підставі п. 9 ч. 1ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», яким поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Луганської області з 06 травня 2020 року, тому протиправні дії відповідача вчиненні по відношенні до позивача щодо його не законного звільнення, привело до порушення прав позивача, що є логічним продовженням їх захисту від безпідставного не виконання судового рішення. Відтак в наявності підстави для стягнення з Луганської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі № 360/2094/20 за період з 05 грудня 2020 року по 15 липня 2021 року.

Щодо розрахунку суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення, суд зазначає наступне.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абзаців 3 пункту 2 Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Ураховуючи, що звільнення позивача відбулося в травні 2020 року, то середній заробіток позивача повинен обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, а саме за березень-квітень 2020 року.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункт 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункт 8 Порядку).

У відповідності до довідки відповідача від 05.05.2020 № 18-338вих-20 середньоденна заробітна плата позивача становить 1104,03 грн. Вказані суми розраховані за період березень та квітень 2020 року.

Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку становить: 164500,47 грн. (1104,03 грн. х 149 дні (період з 05.12.2020 по 15.07.2021 - день прийняття наказу відповідачем).

Однак, враховуючи співмірність розміру пов`язаних із затримкою виконання рішення суду та заявленої позивачем до стягнення суми середнього заробітку за тривалість невиконання рішення суду, а також принципи добросовісності, розумності та справедливості, приймаючи до уваги те, що відшкодування, передбачене статтею 236 КЗпП України, спрямоване на виплату компенсації працівнику майнових втрат за час затримки викоання рішення суду, суд вважає за можливе зменшити розмір середнього заробітку до 41125,11 грн (25 % від розміру середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, з урахуванням пропорційного розрахунку).

За вказаних обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи відповідача на відсутність права у позивача отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 за результатами конкурсного відбору працювала на посаді державної служби в органах прокуратури, лише 13.07.2021 подала заяву про звільнення з займаної посади, відповідно отримувала заробітну плате, судом визнаються безпідставними, оскільки відповідачем всупереч статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для учасників справи, не виконано, чим порушені права позивача.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не спростовують обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом судовий збір сплачено у розмірі 1645,00 грн та за наслідками розгляду справи позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі 822,50 грн. згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Луганської обласної прокуратури (, місцезнаходження юридичної особи: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Богдана Ліщини, будинок 27) про стягнення середнього заробітку за час виконання рішення суду задовольнити частково.

Стягнути з Луганської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року у справі № 360/2094/20 за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 41125 (сорок одна тисяча сто двадцять п`ять) гривень 11 копійок, з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луганської обласної прокуратури (, місцезнаходження юридичної особи: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Богдана Ліщини, будинок 27) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 822 (вісімсот двадцять дві) гривні 50 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2021 року.

Суддя Є.О. Кисельова