Справа № 200/11053/20-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
О К Р Е М А У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Зобов`язано Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 р. у справі № 200/11053/20-а задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 р. у справі № 200/11053/20-а скасовано в частині відмови в задоволені позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.08.2018 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 2983 гривні 78 копійок відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, зобов`язання Донецький обласний військовий комісаріат нарахувати і виплатити фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.08.2018 включно, в сумі 17036 гривень 42 копійки відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів заселення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Прийнято нову постанову в цій частині.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 22.08.2018 не в повному обсязі.

Зобов`язано Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.08.2018 із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 р. у справі № 200/11053/20-а залишено без змін.

25 травня 2021 року у адміністративній справі № 200/11053/20-а, Донецьким окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 65974001 щодо зобов`язання Донецького обласного територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.08.2018 із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

10 листопада 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача щодо виконання рішення.

Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідачем не виконано рішення суду в повному обсязі, оскільки всупереч вимогам абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078, відповідач, починаючи з 01 березня 2018 року не виплачував щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 3188,18 грн. в місяць. На думку представника позивача, відповідачем всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення відповідачем за період з 01.03.2018 по 22.08.2018 не було виплачено позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення на загальну суму 18203,48 грн.

У зв`язку із зазначеним, позивач, посилаючись на приписи статей 383 Кодексу адміністративного судочинства України, просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 22.08.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3188 гривень 18 копійок, відповідно до абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 при виконанні постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі №200/11053/20-а; 2) встановити Донецькому обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи.

Вивчивши доводи ОСОБА_1 , що викладені у заяві, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 129-1 Конституції України - судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини»).

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Аналіз цих рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Пічкур проти України, яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення суд зазначив, що наведених вище міркувань Європейському суду з прав людини достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечено без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Верховний Суд в постанові від 23 квітня 2020 року у справі №816/1728/16 за результатом аналізу п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, також зазначив: «Таким чином, фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації».

Отже, є таке поняття як «фіксована сума індексації», яка залишається після підвищення посадових окладів, якщо сума підвищення грошового доходу не перевищила суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів, та виплачується до наступного підвищення посадових окладів (абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078).

Питання щомісячної фіксованої індексації 3992,63 грн. в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі №200/11053/20-а, не аналізувалося та не досліджувалося. Проте суд звернув увагу на необхідність застосування відповідачем п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів.

Згідно з вказаною Постановою відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців.

У березні 2018 року прожитковий мінімум становив 1762 грн., величина приросту індексу споживчих цін 253,30%.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100. Тобто індексація в березні 2018 року становила: 1762 грн. х 253,30% / 100 = 4463,15 грн.

Вказані обставини не є спірними.

Відповідно до картки особового рахунку з січня 2018 року по грудень 2018 року, грошове забезпечення позивача становило: за лютий 2018 року (нараховано у березні 2018 року) 9972,00 грн.; за березень 2018 року (нараховано у квітні 2018 року у зв`язку з підвищенням посадових окладів військовослужбовців, що відбулося з 01 березня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704) 11246,97 грн.

Таким чином, грошовий дохід позивача збільшився на 1274,97 грн. (11246,97 грн. 9972,00 грн. = 1274,97 грн.).

Отже, розмір підвищення грошового доходу позивача не перевищив суму індексації (4463,15 грн.), що склалася у місяці підвищення доходу.

Враховуючи наведене, відповідач зобов`язаний був застосувати абз. 4 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

При цьому відповідач в розрахунку від 12 листопада 2021 року №09/02/93-18 неправомірно посилається на складові грошового забезпечення позивача які є неповними та відмінними від тих, що були відображені в картці особового рахунку позивача щодо періоду з січня 2018 року по грудень 2018 року. Згідно з позицією суб`єкта владних повноважень, що наведена ним у вказаному розрахунку та поясненнях, він не має намір виконувати судове рішення, яке набрало законної сили, в частині застосування абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року.

Відповідно до частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Враховуючи викладені обставини, та те, що відповідачем не надано доказів виконання рішення суду, суд дійшов висновку про постановлення окремої ухвали та направлення її до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача на виконання рішення суду в адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо невиконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року в адміністративній справі № 200/11053/20-а щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.08.2018 з урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

Направити окрему ухвалу до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

В іншій частині заяви відмовити.

Про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після її надходження.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Лазарєв