Справа № 480/9068/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року Справа №480/9068/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9068/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 18.06.2021 року № 62 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до "Прикінцевих положень" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 (п.7-1);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 (п.7-1).

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що з 21.06.2019 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В подальшому позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, згідно п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте рішенням від 18.06.2021 року № 62 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило у призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, оскільки на день звернення позивач не працювала на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років. Позивач не погоджується з даним рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує її права.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача. Крім того даною ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

На виконання даної ухвали суду, представником ГУ ПФУ в Сумській області подано до суду відзив, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що оскільки установа "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" не передбачений у Переліку закладів установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, то період роботи позивачці вказаному центрі зарахований до страхового стажу, з якого обчислюється розмір пенсії. Для його зарахування до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону №1058-ІV, а відповідно, і для виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, підстави відсутні. При цьому за доданими документами на день призначення пенсії страховий стаж роботи складав 43 роки 10 місяців 17 днів, спеціальний стаж відсутній (а.с. 92-93).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що з 21.06.2019 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 20).

В подальшому, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою від 11.06.2021 року щодо призначення грошової допомоги у розмірі їх 10 місячних пенсій станом на день її призначення, як це передбачено пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 21).

Рішенням від 18.06.2021 року № 62 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило позивачу у призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, оскільки на день звернення позивач не працювала на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років (а.с. 22).

Також листом від 28.07.2021 року № 5413-6705/М-02/8-1800/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, зокрема, повідомило позивача, що відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, право на пенсію за вислугу років мають лікарі і середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), зокрема, установ з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідемслужби та територіальні органи Держсанепідемслужби, санітарно-епідеміологічні заклади. Враховуючи зазначене вище, оскільки установа "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" не передбачений у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, то період роботи у вказаному центрі зарахований до страхового стажу, з якого обчислюється розмір пенсії позивача. Для його зарахування до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону № 1058-ІV, а відповідно, і для виплат грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, підстави відсутні (а.с. 23).

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови у призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

З оскаржуваного рішення суд вбачає, що підставою для відмови у призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідачем зазначено, що на день звернення позивача із відповідною заявою, вона не працювала на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років (а.с. 22).

При цьому з копії трудової книжки НОМЕР_1 судом встановлено, що позивач з 02.01.2013 була прийнята на посаду лаборант з бактеріології мікробіологічної (бактеріологічної) лабораторії Шосткинського міськрайонного відділу лабораторних досліджень державної установи "Сумський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України", який з 01.08.2016 року відповідно до наказу від 28.07.2016 року № 48-С, перейменований у Державну установу "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України".

Суд зазначає, що відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно із пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі по тексту - Порядок №1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно пункту 5 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

За приписами пункту 6 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 7 Порядку № 1191 встановлено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.08.2019 по справі №724/579/17, від 20.02.2019 по справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 по справі №466/5637/17.

В свою чергу перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 (далі-Перелік №909).

Так, у розділі 2 "Охорона здоров`я" Переліку №909 визначено, що робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) дає право на пенсію за вислугу років.

При цьому у розділі 2 "Охорона здоров`я" до Переліку віднесено заклади і установи охорони здоров`я: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

Визначення поняття "заклад охорони здоров`я" міститься у статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" №2108-XII від 19 листопада1992 року, згідно з якою це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Водночас згідно із наказом Міністерства охорони здоров`я України № 152 від 26.01.2018 "Про затвердження переліків закладів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління МОЗ України" Державна установа "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" є в переліку за №38523259.

Крім того, відповідно до статуту Державної установи "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України", затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 08.07.2016 року № 689, вказана установа є санітарно-профілактичною установою охорони здоров`я, заснованою на державній власності, що належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я (а.с. 12). Разом з тим центр утворений з метою реалізації державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, що передбачає, зокрема, проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Також відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 385 від 28.10.2002 зі змінами в п. 2.3 "Перелік закладів охорони здоров`я" Закладом громадського здоров`я є: Лабораторний центр (обласний).

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 385 від 28.10.2002 зі змінами від 25.03.2019, яким затверджено перелік посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою (фармацевтів) у закладах охорони здоров`я в п.4 "Молодші спеціалісти" є п.II. Лаборант.

Відтак, незважаючи на те, що в розділі 2 "Охорона здоров`я" Переліку №909 наведено перелік таких установ як "установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби" та "санітарно-епідеміологічні заклади", суд вважає, що робота позивача в Державній установі "Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" на посаді лаборант з бактеріології дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки фактично Державну установу "Сумський обласний лабораторний цент Міністерства охорони здоров`я України" було створено з метою, зокрема, проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, з підстав зазначених в оскаржувану рішенні, а саме, оскільки на день звернення позивач не працювала на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років (а.с. 22). А відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню в частині визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 18.06.2021 року № 62.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 (п.7-1), суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося судом вище, згідно пункту 5 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Отже право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується не лише з виходом на пенсію з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а і з наявністю у особи необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії.

При цьому в межах розгляду даної адміністративної справи суд не обраховував спеціальний страховий стаж роботи позивача на певних визначених законодавством посадах, а також судом не досліджувалося питання неотримання позивачем до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії, оскільки в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено щодо з`ясування даних підстав.

А відтак, враховуючи викладене та те, що відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення не з`ясовано всіх підстав, передбачених пунктом 5 Порядку № 1191, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 (п.7-1) задоволенню не підлягають.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору у розмірі 454,00 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 08.09.2021 року № 0.0..1 (а.с. 6).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 18.06.2021 року № 62.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) суму судового збору у розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек