Справа № 500/6267/21
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/6267/21

22 листопада 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії, в якій просить зобов`язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 25 років 0 місяців 12 днів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 15.06.2017 позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного Фонду України як суддя у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 88 відсотків а з 19.02.2020 58 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі подання Апеляційного суду Тернопільської області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до подання Апеляційного суду Тернопільської області від 14.06.2017 №01-17/63/2017 його стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 25 років 0 місяців 12 днів, а тому нарахування мало би становити 90 відсотків суддівської винагороди, а з 19.02.2020 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Листом від 06.11.2020 вих. №6224-6225/К-02/8-1900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача, що відповідно до пункту 25 розділу Прикінцевих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розмір його щомісячного довічного грошового утримання з 15.06.2017 становив 88 відсотків, а листом від 10.08.2021 за вих. №4575-4230/К-02/8-1900/21, що розмір щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2021 становить 58 відсотків.

З посиланням на норми чинного законодавства зауважує, що розмір його щомісячного довічного грошового утримання мав би становити 90 відсотків суддівської винагороди, а з 19.02.2020 60 відсотків грошового утримання судді а не 88 відсотків, а з 19.02.2020 58 відсотків як встановлено відповідачем.

Факт зарахування до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку, крім роботи на посаді судді (24 роки 4 місяці 5 днів), також календарного періоду проходження строкової служби (08 місяців 08 дні), загалом 25 років 0 місяців 12 днів встановлений постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021.

Листом за вих. №2789-2864/К-02/8-1900/21 від 03.06.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача, що підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання виходячи із стажу 25 років 0 місяців 12 днів немає, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог вказаної ухвали суду 23.10.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області через відділ документального забезпечення суду подало відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вказує, що позивачу з 15.06.2017 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Суддівський стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 4 місяці 5 днів, що дає право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% суддівської винагороди судді (80 відсотків +2 відсотки за кожний рік понад 20).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі №500/1950/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з довідкою Тернопільського апеляційного суду від 05.03.2020 №01-17/80/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, з 19 лютого 2020 року.

Згідно чинного законодавства відсоток для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання визначено відповідно до наявного стажу роботи на посаді судді й становить 58% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 відсотків +2 відсотки за кожний рік понад 20).

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 КАС України судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 15.06.2017 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як суддя у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 88 відсотків, а з 19.02.2020 58 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі подання Апеляційного суду Тернопільської області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Апеляційним судом Тернопільської області 14.06.2017 №01-17/63/2017 стаж роботи ОСОБА_1 становить 25 років 0 місяців 12 днів.

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 14.06.2017 №01-15/108/2017 до стажу позивача включено :

- службу в лавах Радянської Армії (26.11.1984 - 02.08.1985) - 08 місяців 08 днів;

- стаж роботи на посаді народного судді Тернопільського районного народного суду Тернопільської області (12.02.1993 - 26.03.2004) - 11 років 01 місяць 15 днів;

- стаж роботи на посаді судді Тернопільського міськрайонного суду (27.03.2004 - 02.09.2004) - 05 місяців 7 днів;

- стаж роботи на посаді судді Апеляційного суду Тернопільської області (03.09.2004 - 14.06.2017) - 12 років 09 місяців 12 днів.

Позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявами про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, оскільки вважає, що щомісячне довічне грошове утримання його має становити 90 відсотків суддівської винагороди, а з 19.02.2020 на підставі рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2- р/2020 яким були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-УІІІ зі змінами 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Листом №6224-6225/К-02/8-1900/20 від 06.11.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача про те, що відповідно до поданих ним заяв та довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018, з 01.01.2019, з 01.02.2019 та з 01.01.2020 позивачу проводились перерахунки щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 88 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Розмір його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 48833,66 грн (55492,80*88%, де 55492,80 грн - розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2020).

Слід зауважити, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 в справі №500/3716/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії задоволено в повному обсязі та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди починаючи з 15.06.2017, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №500/3716/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди починаючи з 15.06.2017 по 18.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, залишити без розгляду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Листом від 03.06.2021 за №2789-2864/К-02/8-1900/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області при розгляді звернення позивача про виконання рішення суду повідомило, що підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 15.06.2017, виходячи з стажу, який дає право на відставку 25 років 12 днів немає.

Зі змісту листа від 10.08.2021 №4575-4230/К-02/8-1900/21 видно, що у грудні 2020 року на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 №500/1950/20 проведено перерахунок отримуваного позивачем щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 із врахуванням розміру суддівської винагороди згідно довідки Тернопільського апеляційного суду від 05.03.2020 №01-17/80/2020 з урахуванням частини третьої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Розмір щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2021 становить 107286,08 грн. (184976,00x58%).

На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 №500/1950/20 позивачу нарахована доплата за період з 19.02.2020 по 31.12.2020 в сумі 606695,81 грн.

Сума доплати 165929,45 грн за період з 06.10.2020 (з дня набрання законної сили вищезазначеного рішення суду) по 31.12.2020, нарахована на виплатну відомість, однак не виплачена, включена до загальної суми заборгованості (606695,81 грн) і внесена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Так, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі №500/1950/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 30.04.2020 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 05.03.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Тернопільського апеляційного суду №01-17/80/2020 від 05.03.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Не погоджуючись з проведеним перерахунком отримуваного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із стажу 24 роки 4 місяці 5 днів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі Закон №1402-VIII).

Положеннями частини першої статті 142 Закону №1402-VIII визначено, що суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з частиною п`ятою статті 142 Закону №1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Згідно положень частини першої статті 116 Закону №1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIII передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до абзацу 2 пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII (в редакції, чинній на час звільнення позивача у відставку), коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

З вищевказаного вбачається, що розмір щомісячного довічного грошового утримання, за наявності 20 років стажу на посаді судді та зарахованого стажу, дорівнює 80 відсотків суддівської винагороди і за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Апеляційним судом Тернопільської області 14.06.2017 №01-17/63/2017 стаж роботи ОСОБА_1 становить 25 років 0 місяців 12 днів.

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 14.06.2017 №01-15/108/2017 до стажу позивача включено :

- службу в лавах Радянської Армії (26.11.1984 - 02.08.1985) - 08 місяців 08 днів;

- стаж роботи на посаді народного судді Тернопільського районного народного суду Тернопільської області (12.02.1993 - 26.03.2004) - 11 років 01 місяць 15 днів;

- стаж роботи на посаді судді Тернопільського міськрайонного суду (27.03.2004 - 02.09.2004) - 05 місяців 7 днів;

- стаж роботи на посаді судді Апеляційного суду Тернопільської області (03.09.2004 - 14.06.2017) - 12 років 09 місяців 12 днів.

За приписами абзацу 4 пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Так, ОСОБА_1 було призначено на посаду судді до набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII, а тому, визначення стажу роботи на посаді судді повинен застосовуватися закон, чинний на час такого призначення, тобто, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453-VI).

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 135 цього Закону, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується, також, стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

При цьому, пунктом 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI, в редакції чинній до 28 березня 2015 року, було передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ.

Частиною першою статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ закріплено, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Також, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином до стажу роботи, який дає судді право на відставку, повинен враховуватися також період проходження позивачем строкової військової служби.

Отже, невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 11 лютого 2020 року у справі №200/3958/19-а, від 02 квітня 2019 року у справі №607/8578/17, від 14 березня 2019 року у справі №490/7796/17 та зазначений у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 у справі №500/3716/20 (пров. №А/857/4885/21).

Виходячи із заявлених позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України вчинити певні дії, а саме здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 25 років 0 місяців 12 днів, судом враховано наступне.

Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Таким чином суд вважає за необхідне, застосовуючи частину другої статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України зарахувати до стажу роботи на посаді судді позивача 24 роки 4 місяці 5 днів період проходження ним строкової військової служби 8 місяців 7 днів.

Суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, заперечуючи проти позову, не довів, що відмовляючи позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з стажу, який дає право на відставку 25 років 12 днів діяв на підставі закону.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн згідно квитанції №0.0..1 від 28.09.2021.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням періоду проходження ним строкової військової служби 8 місяців 7 днів, що в сукупності зі стажем роботи на посаді судді становить 25 років 00 місяців 12 днів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.