Справа № 500/8247/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

Справа № 500/8247/21

23 листопада 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №285754 від 17.08.2021,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті , в якій просить:

визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №285754 від 17.08.2021, якою постановлено стягнути з позивача 17000,00 грн.;

стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати в сумі 6866,60 грн., з яких 4596,60 грн. - витрати на правничу допомогу, 2270,00 грн. - сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 23.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі.

На адресу суду 22.11.2021 надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №285754 від 17.08.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що 15.11.2021 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь держави штраф в сумі 17000,00 грн. Відкриття виконавчого провадження на підставі постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка є предметом судового оскарження в цій справі, зумовлює вжиття органами виконавчої служби заходів примусового стягнення та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Вказане, в свою чергу, може негативно вплинути на майновий стан позивача, оскільки передбачає стягнення не лише суми штрафу на підставі постанови, яка є спірною, а й витрат виконавчого провадження, а також накладення арешту на кошти боржника, обмежує його у праві розпорядження рухомим та нерухомим майном. Відтак позивач вважає за необхідне просити суд забезпечити позов, так як небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останнього до ухвалення рішення в справі є очевидною

У відповідності до ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд при вирішенні питання про забезпечення позову враховує наступне.

Приписами ч.1 ст.150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 вказаної норми забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З наведених приписів Закону вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача є наявність відповідних підстав.

Суд зазначає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.

Згідно п.5 ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову та доданих до нього матеріалів, 17.08.2021 Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки прийнято постанову №285754, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн.

15.11.2021 старшим державним виконавцем Заліщицького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67517086 про примусове виконання виконавчого документа постанови №285754, виданої 17.08.2021 Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки.

Водночас, правомірність постанови Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №285754 від 17.08.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. є предметом судового розгляду у даній справі Тернопільським окружним адміністративним судом.

Згідно п.7 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Частиною 6 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України, крім 50 відсотків адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - сімнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, що зараховуються до державного дорожнього фонду, створеного у складі спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження").

З наведених позивачем в поданій заяві доводів встановлено, що метою застосування запропонованих позивачем заходів забезпечення позову є унеможливлення стягнення коштів на підставі оскарженої постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №285754, виданої 17.08.2021 Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, до набрання законної сили судовим рішенням.

Суд враховує, що подальше примусове виконання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка є предметом судового оскарження у даній справі, може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача у вигляді стягнення не лише суми боргу на підставі постанови, а й витрат виконавчого провадження.

Встановлені судом обставини свідчать про обґрунтованість доводів позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі внаслідок вчинення державними виконавцями виконавчих дій на підставі оскарженої вимоги відповідача, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову саме зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №285754, виданої 17.08.2021 Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, а тому заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Керуючись ст.150-157, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №285754, виданої 17.08.2021 Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі №500/8247/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 17.08.2021 №285754.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 23 листопада 2021 року.

Суддя Подлісна І.М.