Справа № 520/16457/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 р. Справа № 520/16457/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення позивачу за період з 04 липня 2020 року по 30 червня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 04 липня 2020 року по 30 червня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції, виходячи з розрахунку базового місяця - квітень 2016 року та положень постанови КМ України від 17.07.2003 №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь позивача суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, починаючи з 30.06.2021 та до 29.07.2021 у розмірі 12942,05 грн;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати за службу в нічний час за період з липня 2020 року по червень 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати і виплатити на користь позивача доплати за службу в нічний час за період з липня 2020 року по червень 2021 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за період з 04.07.2020 до 30.06.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін та нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області здійснити перерахунок виплаченої позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за період з 04.07.2020 до 30.06.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення та виплатити різницю між отриманою сумою та сумою, нарахованою та виплаченою позивачу 29.07.2021;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати і виплатити на користь позивача матеріальну допомогу на оздоровлення за 2021 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на день прийняття наказу про звільнення зі служби відповідач не провів з позивачем розрахунків щодо виплати індексації грошового забезпечення, доплати за службу в нічний час, додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину та інших виплат грошового забезпечення. Вказане слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов, а третій особі - пояснення по справі.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача 18.10.2021 надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

У період з 04 липня 2020 року по 30 червня 2021 року ОСОБА_1 проходила службу в поліції на посаді слідчого СВ ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Харківській області від 22.06.2021 № 293 о/с позивача звільнено зі служби з 30.06.2021 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідач протиправно не провів з позивачем розрахунків щодо виплати індексації грошового забезпечення, доплати за службу в нічний час, додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину та інших виплат грошового забезпечення.

Листом від 03.08.2021 №П-296/119/05/29-2021 на запит позивача ГУНП в Харківській області було фактично відмовлено у нарахуванні та виплаті додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину.

Вважаючи, що право позивача на оплату праці грубо порушено, за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо вимоги про нарахування і виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період 04 липня 2020 року по 30 червня 2021 року, виходячи з розрахунку базового місяця - квітень 2016 року та положень постанови КМ України від 17.07.2003 №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини у цій частині позовних вимог виникли у зв`язку з незгодою позивача з визначенням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін та правильністю обрахунку сум індексації грошового забезпечення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №580-VIII).

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону №580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Згідно з ст. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення №1282-XII від 03.07.1991 в редакції, що діяла на час правовідносин, що виникли між сторонами (далі Закон №1282-XII), індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону №1282-XII індексації належать грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01.01.2016) (103 відсотка з 01.01.2016) (в дану статтю були внесені зміни Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 №911-VIII, який набув чинності з 01.01.2016).

Відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Держстату України (http://www.ukrstat.gov.ua) у листопаді місяці 2015 року величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Відповідно до наданої відповідачем довідки управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у Харківській області №1083 ОСОБА_1 з 05.07.2021 по 31.07.2021 виплачувалась індексація грошового забезпечення, що не заперечується позивачем у позовній заяві.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №1282-XII для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно зі ст. 9 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Статтею 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 №2017-ІІІ (із змінами та доповненнями) визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначається індексація доходів громадян. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону №1282-XII порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок №1078).

Відповідно до п. 4 Порядку №1078 індексації належать грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що належить індексації на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Відповідно до п. 6 Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 у справі №9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. При цьому, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Таким чином, оскільки позивача прийнято на службу з 07.11.2015, базовим місяцем для відповідного нарахування є листопад 2015 року, отже у задоволенні вимог у цій частині необхідно відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення поліцейських врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 (далі - Порядок № 260).

Зазначені правові норми є нормами спеціального законодавства і підлягають застосуванню при визначенні структури, порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та у випадку виникнення спорів з цього приводу.

Наведені норми законодавства дають підставу для висновку, що нерозповсюдження на поліцейських норм КЗпП України стосується тільки норм, якими врегульована оплата праці (виплата грошового забезпечення) вказаних осіб та спорів щодо цього забезпечення, таких як: спорів щодо розміру посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, порядку їх нарахування та виплати.

Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейських (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за участь в антитерористичній операції) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.

Ураховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці військовослужбовців, не встановлено відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, суд зважає на можливість застосування норм статті 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення із військової служби.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм КЗпП України при вирішенні питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців неодноразово викладено Верховним Судом, зокрема у постановах від 30 квітня 2020 року у справі №140/2006/19, від 16 липня 2020 року у справі № 400/2884/18, від 20 січня 2021 року у справі № 200/4185/20-а, від 20 січня 2021 року у справі № 240/12238/19, від 05 березня 2021 року у справі № 120/3276/19-а, від 31 березня 2021 року у справі № 340/970/20.

Згідно з частиною першою статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 (№ рішення в ЄДРСР 88952400) визначила, що під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Судом встановлено, що позивача було звільнено з роботи 30 червня 2021 року, а відповідно до виписки з карткового рахунку позивача в АТ КБ «ПриватБанк» грошове забезпечення у сумі 3138,81 грн. було перераховано на банківський рахунок позивача лише 29 липня 2021 року.

Оскільки в день звільнення ОСОБА_1 - 30.06.2021 відповідачем не було здійснено з нею остаточного розрахунку, то позивач має право на застосування статті 117 КЗпП України в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вирішуючи питання щодо розміру суми компенсації середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (див. пункт 71 постанови від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100), який застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати (підпункт "л" пункту 1 Порядку № 100).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 100 (тут і надалі посилання на норми Порядку № 100 наводяться в редакції, яка діє з 12 грудня 2020 року) нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац перший пункту 8 Порядку № 100).

Згідно з пунктом 9 розділу І "Загальні положення" Порядку № 260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

З системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 100 та Порядку № 260 можна дійти висновку, що згідно з чинним законодавством нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні поліцейським проводиться шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на число календарних днів, які мають бути оплачені за середнім грошовим забезпеченням. Середньоденне грошове забезпечення поліцейського обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, та визначається діленням грошового забезпечення за фактично відпрацьовані протягом цих двох місяців календарні дні на число календарних днів за цей період. Нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні поліцейським здійснюється з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням. При цьому, до розрахунку не включається виплати, передбачені пунктом 4 Порядку № 100.

Згідно з довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Харківській області №1082 від 05.10.2021 грошове забезпечення позивача за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, складає: за квітень 2021 року - 12642,99 грн; за травень 2021 року - 12499,98 грн.

За квітень та травень 2021 року позивачем відпрацьовано 61 календарний день (за квітень 2021 року - 30 календарних днів, за травень 2021 року - 31 календарний день).

День звільнення позивача 30.06.2021 вважається останнім днем служби. Період нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні складає з 01 липня 2021 року по 28 липня 2021 року, оскільки остаточний розрахунок проведений 29.07.2021.

Період нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні складає з 01 липня 2021 року по 28 липня 2021 року та становить 28 календарних днів.

Середньоденне грошове забезпечення позивача складає: (12642,99 грн. + 12499,98 грн.) : 61 календарних днів = 412,18 грн.

Середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 липня 2021 року по 29 липня 2021 року, яке належить стягнути на користь позивача, складає: 412,18 грн. х 28 календарних днів = 11541,04 грн.

З огляду на викладене, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача доплату за службу в нічний час за період з липня 2020 року по червень 2021 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон) поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" № 988 від 11 листопада 2015 року (далі Постанова), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови встановлено виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, визначаються Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року №260, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі Порядок).

Відповідно до пункту 11 Розділу II Порядку поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

В обґрунтування позову було зазначено, що за період з липня 2020 року по червень 2021 року позивач регулярно ніс службу у нічний час та відповідач зобов`язаний був здійснювати доплату за службу у нічний час, проте вказаних виплат проведено не було.

Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач надав довідки про кількість фактично відпрацьованих позивачем годин (нічні зміни) за 2020-2021 роки, відповідно до яких позивачем у 2020 році у нічний час відпрацьовано 180 годин, а у 2021 році - 132 години.

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у Харківській області №1083 про нараховане та виплачене грошове забезпечення лейтенанта поліції ОСОБА_1 за період з 05.07.2020 по 31.07.2021 судом встановлено, що позивачу була нарахована та виплачена доплата за службу у нічний час з липня 2020 року по червень 2021 року включно в загальній сумі - 1631,19 грн.

Оскільки відповідачем розраховано та підтверджується факт несення позивачем служби в нічний час, та виплачено позивачу грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час з липня 2020 року по червень 2021 року включно в загальній сумі - 1631,19 грн. суд приходить до висновку, що вимога позивача в даній частині не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок виплаченої позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", у складі Державного бюджету України створено фонд боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2, та її наслідками на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України зазначеної хвороби, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину. Кошти зазначеного фонду спрямовуються на: додаткові доплати до заробітної плати медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2. а також доплати до заробітної плати окремим категоріям працівників, які забезпечують життєдіяльність населення, на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, визначений у рішенні Кабінету Міністрів України про встановлення карантину, до завершення здійснення зазначених заходів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 (далі - Постанова № 375) врегульовані деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни.

Пунктом 1 Постанови № 375 установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Пунктом 5 Постанови № 375 передбачено, що доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Наказом ГУНП в Харківській області № 2165 на виконання пункту 4 Постанови № 375, доручення Національної поліції від 25.06.29020 № 7789/01/29-2020 "Про організацію заходів, спрямованих на забезпечення встановлення додаткової доплати поліцейським, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375", пункту 12 нової редакції рекомендацій до аудиторського звіту, що викладені в листі начальника управління внутрішнього аудиту Національної поліції України від 15.10.2020 № 1014/30/01-2020 "Про перегляд окремих фактів, зазначених в аудиторському звіті", було затверджено Порядок визначення персонального переліку поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області для розгляду питання щодо встановлення додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.

Цей порядок установлює алгоритм визначення керівниками підрозділів Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ГУНП в Харківській області) персонального переліку поліцейських підпорядкованих їм підрозділів відповідно до абзацу 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.

Відповідно до п.1 розділу II Порядку персональний перелік поліцейських, яким установлюється доплата, визначається керівниками підрозділів ГУНП в Харківській області, перелік яких наведено в додатку 1 до цього Порядку.

У пункті 3 Порядку зазначено, що до персонального переліку поліцейських, яким установлюється доплата, включаються поліцейські, які відповідають наступним критеріям:

1) несли службу в період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, та у безпосередньому контакті з населенням виконували відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2") (далі - постанова 641) одну або декілька з наступних функцій: здійснення поточного контролю за перебуванням особи в місці самоізоляції шляхом проведення перевірки фактичного перебування осіб за зазначеними ними адресами самоізоляції (відвідування на дому) (згідно з пунктом 28 постанови 641); виконання поточного контролю дотримання карантинних обмежень на вулицях, у парках, інших громадських місцях, проведення вибіркової перевірки документів, що посвідчують особу (згідно з пунктом 31 постанови 641); здійснення заходів контролю виконання протиепідемічних вимог під час здійснення пасажирських перевезень (згідно з пунктом 46-4 постанови 641);

2) здійснювали в безпосередньому контакті з населенням протиепідемічні заходи, покладені на поліцію протоколами засідань державних чи регіональних комісій з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, відповідно до "зеленого", "жовтого", "помаранчевого" та "червоного" рівнів епідемічних загроз, зокрема: заходи контролю за дотриманням маскового режиму при посадці у громадський транспорт (автобус, тролейбус, трамвай) на зупинках, які постійно мають значні навантаження та найбільш завантажених кінцевих зупинках (у пікові години); проведення рейдів щодо недопущення роботи нічних розважальних закладів відповідно до діючого протиепідемічного законодавства; контроль за недопущенням порушень протиепідемічного законодавства та обмежень керівниками (власниками) приватних навчальних закладів області (якщо такі обмеження встановлено рішеннями державної чи регіональної комісій з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій).

3) здійснювали в безпосередньому контакті з населенням заходи щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян згідно з пунктом 1 постанови 375: поліцейські, які залучаються до підтримання публічного порядку та додержання вимог протиепідемічного законодавства під час проведення масових заходів (збори, мітинги, походи, демонстрації, пікети, публічні релігійні заходи; святкові та пам`ятні заходи, організовані органами державної влади та місцевого самоврядування; заходи, організовані іноземними дипломатичними установами в Україні; офіційні спортивні змагання, масові спортивні та культурно-видовищні заходи, візити осіб, щодо яких здійснюється державна охорона, вибори до органів влади та місцевого самоврядування); поліцейські, які несуть службу на стаціонарних постах та в складі мобільних груп із забезпечення карантинних заходів, розташованих на кордонах території обслуговування з іншими областями країни.

4) здійснювали в безпосередньому контакті з населенням заходи щодо забезпечення захисту прав дітей згідно з пунктом 1 постанови 375, статті 5 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", Інструкції з організації роботи підрозділів ювенальної превенції Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 19.12.2017 № 1044: проведення за місцем проживання чи навчання бесід з питань індивідуальної профілактики з дітьми, які перебувають на профілактичному обліку, складання відповідного рапорту (акту); заходи за заявою про безвісне зникнення дитини (опитування родичів, друзів, вчителів, однокласників, оточення, подомовий обхід), отримання пояснень від опитаних; за повідомленнями медичних, освітніх закладів, соціальних служб відвідування дитини за місцем проживання з питань запобігання домашньому насильству, жорстокому поводженню з дітьми, збір медичних документів для підтвердження фактів, отримання пояснень опитаних осіб, складання рапорту, адміністративного протоколу; рейди у метрополітені, на ринках, місцях скупчення дітей з метою запобігання дитячій бездоглядності; здійснення заходів поліцейського піклування щодо дітей (з поміщення до лікарні чи дитячого закладу, складання рапорту, протоколу поліцейського піклування; відвідування за повідомленням органу освіти дитини за місцем проживання з метою залучення дитини до навчання та захисту права дитини на здобуття освіти, складання рапорту та повідомлення до органу освіти; рейди з перевірки дотриманням суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавства щодо заборони продажу неповнолітнім особам алкогольних, слабоалкогольних напоїв і тютюнових виробів - та складання рапорту, адміністративного протоколу; рейди з перевірки дотримання обмежень перебування дітей у нічний час у закладах, у яких проводиться діяльність у сфері розваг, та закладах громадського харчування, складання рапорту, адміністративного протоколу; проведення рейдів та виявлення фактів уживання дітьми алкоголю, складання адміністративних протоколів; відвідування за повідомленням соціальної служби проблемних сімей, складання рапорту та адміністративних протоколів за фактами невиконання батьківських обов`язків; рейди з відвідування дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, за місцем їх проживання разом із службою у справах дітей для з`ясування умов проживання, складання акту; бесіди з дітьми та їх батьками (законними представниками) під час провадження в справі про адміністративне правопорушення, учинене дитиною; складання адміністративного протоколу; заходи за участю дітей (за окремими планами, вказівками НПУ); проведення, за запитами навчальних заходів, бесід з дітьми, схильними до вчинення правопорушень, за місцем проживання, навчання або роботи (складання рапорту, відібрання пояснень, підготовка відповіді до навчального закладу); відвідування дитини за місцем проживання для з`ясування умов проживання, а також чинників, які можуть негативно впливати на неї, бесіди з батьками дитини, її законними представниками, членами сім`ї з метою усунення причин і умов, які спонукали до вчинення дитиною адміністративного чи кримінального правопорушення, та складання рапорту.

Довідкою УФЗБО ГУНП в Харківській області № 1096 про встановлений відділенням поліції № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області розмір додаткової доплати до грошового забезпечення на період дії карантину поліцейським, які забезпечують правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням лейтенанту поліції ОСОБА_1 за період з 05.07.2020 по 30.06.2021 встановлювались такі відсоткові розміри доплати: у липні 2020 - 50% за 27 днів; у серпні 2020 - 31,25% за 31 день; у вересні 2020 - 20,45% за 30 днів; у жовтні 2020 - 19,23% за 21 день (10 днів перебування у відпустці); у листопаді 2020 - 20,59% за 30 днів; у грудні 2020 - 25% за 31 день; у січні 2021 - 27,27% за 14 днів; у лютому 2021 - 20,83% за 17 днів (за період з 01.02.2021 по 17.02.2021); у лютому 2021 -25% за 11 днів (за період з 18.02.2021 по 28.02.2021); у березні 2021 - 27,08% за 31 день.

Відповідач у відзиві зазначає, що у квітні 2021, травні 2021, червні 2021 та липні 2021 ОСОБА_1 взагалі не встановлювались відповідні надбавки, що свідчить про відсутність події забезпечення позивачкою у вказаний період правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання обов`язків безпосереднє контактування з населенням, проте доказів відсутності події забезпечення у вказаний період правопорядку, а саме табелі обліку несення служби поліцейських, персональний перелік поліцейських, які забезпечували правопорядок тощо, відповідачем до суду не надано.

Як вбачається з довідки УФЗБО ГУНП в Харківській області № 1095 про нараховану та виплачену додаткову доплату до грошового забезпечення на період дії карантину поліцейським, які забезпечують правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням лейтенанта поліції ОСОБА_1 за період з 05.07.2020 по 30.06.2021 позивачці нараховано: у серпні 2020 р.- 4697,17 гривень за липень 2020 р.; у липні 2021 р. - 3138,81 гривень (в т.ч. 1556,76 - за січень 2021 р. та 1582,05 - за період з 01 лютого 2021 р. по 17 лютого 2021 р.).

Як було встановлено судом, позивачу за липень 2020 року, січень 2021 року та з 01 лютого 2021 року по 17 лютого 2021 року виплачувалась спірна доплата, в інші періоди її виплата була припинена, проте позивач посаду не змінював і продовжував виконувати ті ж самі службові обов`язки.

Згідно з п. 1 розділу III Порядку керівник підрозділу ГУНП у період дії карантину щомісяця до 01 числа забезпечує підготовку та подає до УФЗБО разом із супровідним листом за минулий місяць належним чином оформлені, підписані та зареєстровані в підрозділі документального забезпечення:

- табель обліку несення служби поліцейських (додаток 2);

- персональний перелік поліцейських для встановлення додаткової доплати на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, які забезпечують правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (при п`ятиденному робочому тижні з двома вихідними або нерівномірним графіком несення служби (додаток 3);

- оригінали рапортів поліцейських, включених до персонального переліку, на ім`я начальника ГУНП в області, з проханням виплати на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 додаткової доплати до грошового забезпечення за період виконання в умовах карантину функцій в безпосередньому контакті з населенням;

На рапорті проставляється резолюція керівника підрозділу ГУНП, територіального відділу (відділення) поліції, командира стройового підрозділу "клопочу по суті рапорту"; у рапорті поліцейський зазначає 1) дати виконання протягом минулого місяця функцій, визначених розділом II цього Порядку, 2) зміст виконаних у ці дні функцій, які підтверджують безпосередній контакт з населенням; 3) перелік первинних документів, які підтверджують викладу інформацію; перелічені первинні документи додаються до копії рапорту поліцейського та зберігаються у підрозділі ГУНП відповідно до правил діловодства в підрозділах Національної поліції України.

Відповідач посилається на той факт, що оскільки від керівника Валківського ВП у період з серпня 2020 р. по листопад 2020 р. до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Харківській області не надходили документи стосовно позивача, визначені у п. 1 розділу II Порядку, були відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової доплати на період дії карантину.

В той же час, Валківський ВП ГУНП в Харківській області є структурним підрозділом ГУНП в Харківській області, який підконтрольний та підзвітний у своїй діяльності ГУНП в Харківській області.

Вказаним вище порядком передбачено імперативний обов`язок подання зазначених вище документів до УФЗБО разом із супровідним листом за минулий місяць.

Відтак, з аналізу положень Порядку вбачається, що табель обліку несення служби поліцейських підлягає поданню до ГУНП щодо всіх поліцейських, що проходять службу в підрозділі у відповідний місяць, за який подаються такі документи. Інші документи подаються щодо поліцейських, включених до переліку.

Зазначений вище порядок передбачає можливість контролю вищестоящого підрозділу Національної поліції за вірністю та обґрунтованістю включення до такого переліку одних поліцейських та невключення інших.

Відповідачем до матеріалів справи разом з відзивом на позовну заяву не додано табелів обліку несення служби за серпень-грудень 2020 року та лютий-червень 2021 року.

В той же час, повноваження з контролю за виконанням обов`язків керівниками структурних підрозділів покладено саме на ГУНП в Харківській області.

З листа начальника ГУНП в Харківській області від 03.08.2021 №П-296/119/05/29-2021 вбачається, що керівником структурного підрозділу не було подано повний пакет документів, передбачених порядком, зокрема, не було подано табелю обліку несення служби за серпень-листопад 2020 року щодо всіх поліцейських підрозділу.

Таким чином, відповідач вирішив питання щодо нарахування (ненарахування) у спірні місяці доплати на період дії карантину без наявності всіх документів, передбачених Порядком визначення персонального переліку поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області для розгляду питання щодо встановлення додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.

Отже, відповідач не здійснив покладених на нього повноважень контролю при нарахуванні спірної доплати за період з серпня по листопад 2020 року, та вирішив питання щодо її нарахування (ненарахування) на підставі неповного пакету документів, поданих керівником Валківського ВП ГУНП в Харківській області, чим допустив протиправну бездіяльність відносно позивача.

В той же час, повноваження з контролю та аналізу показників виконання видаткової частини бюджету, контролю за правильністю складання, оформлення і затвердження кошторисно-фінансових розрахунків на витрати для упровадження потреб підрозділів ГУНП, контролю за витратами коштів та цільовим використанням власних і позикових коштів покладено саме УФЗБО ГУНП в Харківській області.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов не заперечував наявності права позивача на отримання спірної доплати за період з серпня по грудень 2020 року та з 18 лютого 2021 року по березень 2021 року включно, проте посилався на відсутність коштів.

З вказаного приводу суд зазначає, що відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати на період дії карантину не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі "Кечко проти України" (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Вказана правова позиція викладена в рішеннях Верховного Суду від 18.12.2018 по справі № 820/4619/16 та від 14.03.2019 по справі № 820/660/17.

Суд критично ставить до посилань відповідача на те, що у квітні 2021, травні 2021, червні 2021 та липні 2021 ОСОБА_1 взагалі не встановлювались відповідні надбавки, що свідчить про відсутність події забезпечення позивачкою у вказаний період правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання обов`язків безпосереднє контактування з населенням, оскільки доказів відсутності події забезпечення у вказаний період правопорядку ОСОБА_1 відповідачем до суду не надано.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виплатити доплату на час дії карантину за період з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 17.02.2021 по 30.06.2021 підлягають задоволенню.

При цьому, законодавчо визначений граничний розмір такої надбавки до 50%, тобто встановлено її максимальний відсоток, в межах якого керівник має дискрецію на встановлення відсоткового розміру доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу СОVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи N R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.80 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певного свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Суд зазначає, що керівники органів поліції мають право встановлювати відсотковий розмір доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення та які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу СОVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Таким чином зобов`язання відповідача здійснити перерахунок виплаченої додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі саме 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 буде втручанням у дискреційні повноваження Головного управління Національної поліції в Харківській області, оскільки законодавчо визначений граничний розмір такої надбавки до 50%, тобто встановлено її максимальний відсоток, в межах якого керівник органу має дискрецію на встановлення відсоткового розміру доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу СОVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2.

За таких обставин, вимога позивача у цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача матеріальну допомогу на оздоровлення за 2021 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік суд зазначає наступне.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 р. за № 669/28799 (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацом першим пункту 7 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Абзацом першим пункту 16 розділу І Порядку № 260 передбачено, що при переведенні по службі, пов`язаному з переїздом до іншого населеного пункту, або переведенні до іншого органу Національної поліції грошове забезпечення за попереднім місцем служби виплачується включно по день звільнення з посади, що передує даті відбуття до нового місця служби, зазначений в наказі по особовому складу.

Пунктом 13 розділу ІІ Порядку № 260 встановлено, що поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік може надаватись матеріальна допомога для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення, та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.

Для визначення максимального розміру матеріальної допомоги для оздоровлення або матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань застосовується місячний розмір грошового забезпечення, нарахованого поліцейському за місяць, що передує місяцю, у якому приймається рішення про таку виплату, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії.

Виплата поліцейським матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється на підставі їх рапортів у розмірі, визначеному керівником органу поліції.

У разі переведення поліцейського з іншого органу, установи, закладу до визначення максимального розміру грошового забезпечення враховуються дані грошового забезпечення, зазначені в грошовому атестаті, виданому за попереднім місцем служби.

Аналогічні положення містяться у підпункті 3 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», яким надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення надавати поліцейським один раз на рік: матеріальну допомогу для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.

Таким чином, надання матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється за рішенням керівника відповідного органу Національної поліції в межах визначених на такі цілі (грошове забезпечення) бюджетних асигнувань.

Як вбачається з листа УФЗБО ГУНП в Харківській області від 07.10.2021 № 4098/119-29/02-2021 у 2021 році рапорти про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань від ОСОБА_1 до УФЗБО ГУНП в Харківській області не надавались. Доказів протилежного позивачем до суду не подано.

Оскільки спеціальним законодавством, а саме Порядком № 260 передбачена безумовна підстава виплати матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань тільки на підставі поданого рапорту, з якими позивач, свою чергу, не зверталася, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Харківській області (, адреса: м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 5) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за період з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 18.02.2021 по 30.06.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін та нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, за період з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 18.02.2021 по 30.06.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 11541,04 грн (одинадцять тисяч п`ятсот сорок одна гривня 04 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Харківській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.