Справа № 200/11768/21
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 р. Справа№200/11768/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними та скасування рішення № 44 від 15.02.2021, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 44 від 15.02.2021 року про відмову позивачу в призначенні пенсії з 11.02.2021 року;

- зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи в шахтоуправлінні Октябрськое об`єднання Донецьквугілля з 17.06.1980 по 29.08.1980, в шахто будівельному управлінні № 13 Треста Донецькшахтобудз 19.06.1981 по 10.08.1981, в шахтобудівельному управлінні № 2 Треста Макіївшахтобуд з 02.12.1982 по 17.05.1983, в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 1 (ШПБУ № 1) Треста Донецькшахтопроходка з 30.05.1983 по 30.09.1991, а також зарахувати до загального трудового стажу період здійснення підприємницької діяльності.

Позов обґрунтований тим, що 11 лютого 2021 року позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до якої додав всі необхідні документи які підтверджують страховий та пільговий стаж позивача.

Проте, зазначає позивач, відповідач 15 лютого 2021 року № 44 відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, зазначає, рішенням не зараховано періоди його роботи в шахтоуправлінні «Октябрськое» об`єднання «Донецьквугілля» з 17.06.1980 по 29.08.1980; в шахтобудівельном управлінні № 13 Треста «Донецькшахтобуд» з 19.06.1981 по 10.08.1981; в Шахтобудівельном управлінні № 2 Треста «Макіївшахтобуд» з 02.12.1982 по 17.05.1983; в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 1 (ШПБУ №1) Треста «Донецькшахтопроходка» з 30.05.1983 по 30.09.1991.

Крім того, зазначає позивач, відповідач не зарахував до його загального трудового стажу період здійснення ним підприємницької діяльності, оскільки відсутня уточнююча довідка та періоди наявні в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки невірно зазначене прізвище, а саме замість потрібного « ОСОБА_2 » зазначено « ОСОБА_3 ».

Поряд з цим, вказує позивач, відповідач відмовив у призначенні пенсії у зв`язку із тим, що позивач не надав довідок уточнюючих пільговий стаж, атестацію робочих місць.

Будучи незгодним із відмовою в призначенні йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся до суду із даним позовом.

Від Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними та скасування рішення № 44 від 15.02.2021, зобов`язання вчинити певні дії прийнята судом до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою від 25 жовтня 2021 року суд повернув без розгляду заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо документів для розгляду справи по суті, заяв від учасників справи про поновлення/продовження процесуальних строків, для вчинення процесуальних дій, у відповідності до положень п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, до суду не надходило, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд проводить розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України в формі ID-картки, документ № НОМЕР_1 (а.с. 9). Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 10-зв. бік а.с. 10). Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 (зв. бік а.с. 9).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 23.10.2014 № 1429-64600 з фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

З матеріалів справи встановлено, що 11.02.2021 року позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою № 1203 про призначення пенсії за віком. У заяві позивач також просив у разі відмови йому в призначенні пенсії надати розгорнуту відповідь з яких підстав не було зараховано періоди його роботи за Списком № 1 з 17.06.1980 по 23.08.1980, з 19.06.1981 по 10.08.1981, з 02.12.1982 по 17.05.1983, з 30.05.1983 по 30.09.1991, зарахування яких призвело б до збільшення загального стажу та з яких підстав не враховано період здійснення ним підприємницької діяльності (а.с. 30-зв. бік а.с. 30).

Рішенням від 15.02.2021 № 44 Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності на момент його звернення (11.02.2021 року) необхідного страхового стажу (зв. бік а.с. 16-18).

Так вказаним спірним рішенням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не було зараховано до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 17.06.1980 по 29.08.1980, з 19.06.1981 по 10.08.1981, з 02.12.1982 по 17.05.1983, з 30.05.1983 по 30.09.1991 з підстав не надання ним довідок, що уточнюють пільговий характер роботи.

Поряд з цим вказаним рішенням також не зараховано до загального трудового стажу позивача період здійснення ним підприємницької діяльності, оскільки відсутня уточнююча довідка.

Крім того, також спірним рішенням не зараховано до страхового стажу позивача періоди, що наявні в реєстрі застрахованих осіб, оскільки невірно зазначено прізвище позивача, а саме замість вірного « ОСОБА_2 » помилково зазначено « ОСОБА_2 ».

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_3 (а.с. 12-13) містить наступні записи про його роботу:

1) робота в Шахтоуправлінні «Октябрське» об`єднання «Донецьквугілля»:

- 17.06.1980 прийнятий прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті для проходження виробничої практики (запис № 1);

-29.08.1980 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики (запис № 2);

2) робота в Шахтобудівельному управлінні «13 тресту «Донецькшахтострой»:

- 19.06.1981 прийнятий підземним учнем прохідника з повним робочим днем в шахті на час проходження виробничої практики (запис № 3);

- 10.08.1981 звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики (запис № 4);

3) з 01.09.1977 по 31.10.1988 навчався в Донецькому політехнічному інституті (запис № 5,6);

4) робота в Шахтобудівельному № 2 тресту «Макіївшахтострой»:

- 02.12.1982 прийнятий підземним гірничим майстром з повним робочим в шахті (запис № 7);

- 17.05.1983 звільнений у зв`язку з переведенням в ШПСУ № 1 Тресту «Донецькшахтопроходка» (запис № 8);

5) робота в ШПСУ № 1 Тресту «Донецькшахтопроходка»:

- 30.05.1983 прийнятий підземним змінним інженером на проходку шахтних стволів (запис № 9);

- 16.07.1986 переведений на посаду начальника проходки (главного інженера) з повним робочим днем в шахті (запис № 11);

6) робота на малому підприємстві «Учбовий центр з підготовки менеджеров»:

- 05.10.1991 прийнятий на посаду комерційного директора (запис № 12);

-14.11.1992 року звільнений за власним бажанням (запис № 13).

Довідкою від 23.03.2021 № 01/300 підтверджується, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 1 (ШПБУ № 1) Треста «Донецькшахтопроходка» та виконував роботи із шкідливими та важкими умовами праці повний підземний робочий день на гірничих дільницях будівництва шахт, і в період з 30.05.1983 за професією. посадою підземний змінний інженер дільниці № 1, і за період з 16.07.1986 по 30.09.1991за професією, посадою, що передбачена списком № 1 розділ 1 підрозділ 1б, що передбачена постановою РМ СРСР № 1173 від 22.08.1956 (а.с. 14).

Як встановлено судом на підставі розрахунку стажу позивача, що долучений до матеріалів справи відповідачем, до страхового стажу позивача зараховано період його навчання з 01.09.1997 по 18.06.1982, періоди його роботи з 02.12.1982 по 17.05.1983, з 30.05.1983 по 30.09.1991, з 05.10.1991 по 14.11.1992 (а.с. 31).

Із індивідуальних відомостей про застраховану особу встановлено, що вони стосуються « ОСОБА_1 », РНОКПП: НОМЕР_2 (а.с. 32).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець 18.12.1992. Дата припинення підприємницької діяльності 25.09.2014 (а.с. 39).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 18.12.1992 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем (а.с. 33).

Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 25 вересня 2014 року повідомлено позивача про те, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців 25 вересня 2014 року внесено запис № 4024630 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (а.с. 34).

Отже спірним питанням даної адміністративної справи є не зарахування відповідачем при розгляді заяви позивача від 11.02.2021 № 1203 про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до його страхового стажу періодів його роботи в шахтоуправлінні Октябрськое об`єднання Донецьквугілля з 17.06.1980 по 29.08.1980, в шахто будівельному управлінні № 13 Треста Донецькшахтобудз 19.06.1981 по 10.08.1981, в шахтобудівельному управлінні № 2 Треста Макіївшахтобуд з 02.12.1982 по 17.05.1983, в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 1 (ШПБУ № 1) Треста Донецькшахтопроходка з 30.05.1983 по 30.09.1991, а також період здійснення ним підприємницької діяльності.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 26 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 №1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абз.1 ч.2 цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.26 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 1 абз.2 п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються положення Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На підставі ч.1 ст.44 Закону №1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон №1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідності до записів у трудовій книжці позивача останній працював:

1) робота в Шахтоуправлінні «Октябрське» об`єднання «Донецьквугілля»:

- 17.06.1980 прийнятий прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті для проходження виробничої практики (запис № 1);

-29.08.1980 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики (запис № 2);

2) робота в Шахтобудівельному управлінні «13 тресту «Донецькшахтострой»:

- 19.06.1981 прийнятий підземним учнем прохідника з повним робочим днем в шахті на час проходження виробничої практики (запис № 3);

- 10.08.1981 звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики (запис № 4);

3) з 01.09.1977 по 31.10.1988 навчався в Донецькому політехнічному інституті (запис № 5,6);

4) робота в Шахтобудівельному № 2 тресту «Макіївшахтострой»:

- 02.12.1982 прийнятий підземним гірничим майстром з повним робочим в шахті (запис № 7);

- 17.05.1983 звільнений у зв`язку з переведенням в ШПСУ № 1 Тресту «Донецькшахтопроходка» (запис № 8);

5) робота в ШПСУ № 1 Тресту «Донецькшахтопроходка»:

- 30.05.1983 прийнятий підземним змінним інженером на проходку шахтних стволів (запис № 9);

- 16.07.1986 переведений на посаду начальника проходки (главного інженера) з повним робочим днем в шахті (запис № 11);

6) робота на малому підприємстві «Учбовий центр з підготовки менеджеров»:

- 05.10.1991 прийнятий на посаду комерційного директора (запис № 12);

-14.11.1992 року звільнений за власним бажанням (запис № 13).

Як встановлено судом на підставі розрахунку стажу позивача та що також не заперечується відповідачем, періоди роботи позивача з 17.06.1980 по 29.08.1980, з 19.06.1981 по 10.08.1981, з 02.12.1982 по 17.05.1983, з 30.05.1983 по 30.09.1991 зараховані до страхового стажу позивача, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів здійснення ним підприємницької діяльності суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Тобто, вказаними змінами законодавець передбачив зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб - підприємців періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Із матеріалів справи судом встановлено, що на підтвердження здійснення підприємницької діяльності позивачем надано до суду, зокрема: копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 № 489576, повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Однак, із поданих позивачем документів судом встановлено, що вони не містять доказів того, що позивач під час здійснення ним підприємницької діяльності дійсно перебував саме на спрощеній системі оподаткування, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зарахування вказаного періоду до його страхового стажу.

Проте, частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно із нормами пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Натомість доказів на предмет звернення відповідачем до підприємств та установ з метою перевірки періоду здійснення позивачем підприємницької діяльності матеріали справи не містять.

Поряд з цим, як вбачається з позовної заяви та спірного рішення, відповідачем при вирішенні питання про призначення позивачеві пенсії не було взято до уваги періоди його роботи на пільгових умовах, а саме: період роботи в шахтоуправлінні Октябрськое об`єднання Донецьквугілля з 17.06.1980 по 29.08.1980, в шахто будівельному управлінні № 13 Треста Донецькшахтобудз 19.06.1981 по 10.08.1981, в шахтобудівельному управлінні № 2 Треста Макіївшахтобуд з 02.12.1982 по 17.05.1983, в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 1 (ШПБУ № 1) Треста Донецькшахтопроходка з 30.05.1983 по 30.09.1991 з підстав відсутності уточнюючих довідок та наказів про атестацію робочих місць.

З приводу зазначено суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу.

У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі за текстом Закон України № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

На підставі п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року №18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Таким чином, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка.

В трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відповідні записи про роботу останнього, а саме:

1) робота в Шахтоуправлінні «Октябрське» об`єднання «Донецьквугілля»:

- 17.06.1980 прийнятий прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті для проходження виробничої практики (запис № 1);

-29.08.1980 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики (запис № 2);

2) робота в Шахтобудівельному управлінні «13 тресту «Донецькшахтострой»:

- 19.06.1981 прийнятий підземним учнем прохідника з повним робочим днем в шахті на час проходження виробничої практики (запис № 3);

- 10.08.1981 звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики (запис № 4);

3) з 01.09.1977 по 31.10.1988 навчався в Донецькому політехнічному інституті (запис № 5,6);

4) робота в Шахтобудівельному № 2 тресту «Макіївшахтострой»:

- 02.12.1982 прийнятий підземним гірничим майстром з повним робочим в шахті (запис № 7);

- 17.05.1983 звільнений у зв`язку з переведенням в ШПСУ № 1 Тресту «Донецькшахтопроходка» (запис № 8);

5) робота в ШПСУ № 1 Тресту «Донецькшахтопроходка»:

- 30.05.1983 прийнятий підземним змінним інженером на проходку шахтних стволів (запис № 9);

- 16.07.1986 переведений на посаду начальника проходки (главного інженера) з повним робочим днем в шахті (запис № 11);

6) робота на малому підприємстві «Учбовий центр з підготовки менеджеров»:

- 05.10.1991 прийнятий на посаду комерційного директора (запис № 12);

- 14.11.1992 року звільнений за власним бажанням (запис № 13), що є належним доказом його роботи на вказаних посадах і у наведений період часу, а отже юридичний факт роботи позивача протягом вказаних періодів є підтвердженим належними та допустимими доказами.

Крім того, як вже було зазначено судом, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно із нормами пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Натомість доказів на предмет звернення відповідачем до підприємств та установ з метою перевірки наявності права у позивача на зарахування до його стажу періодів його роботи на пільгових умовах матеріали справи не містять.

Поряд з цим суд також не приймає доводи відповідача щодо невірно зазначеного прізвища позивача в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки РНОКПП зазначено саме позивача.

Крім того позивач не може нести відповідальність за некоректне внесення даних до такого реєстру.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що позивач має стаж роботи на пільгових умовах.

Проте, Пенсійний орган не вжив заходів щодо перевірки наявності у позивача пільгового стажу роботи, відмовивши у його зарахуванні з підстав не надання позивачем уточнюючих довідок та наказів про атестацію робочих місць.

Враховуючи положення частини другої статті 9 КАС України та статтю 13 Конвенції суд вважає за можливим вийти за межі позовних вимог та обрати інший спосіб захисту, який є необхідним для відновлення порушеного права позивача, а саме, визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 44 від 15.02.2021 року про відмову позивачу в призначенні пенсії з 11.02.2021 року та зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії з урахуванням наданої правової оцінки у цьому рішенні.

Також суд зауважує, що у зв`язку із обраним судом способом захисту порушеного права позивача, а саме повторного розгляду заяви позивача про призначення йому пенсії, позовні вимоги щодо зобов`язання Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи в шахтоуправлінні Октябрськое об`єднання Донецьквугілля з 17.06.1980 по 29.08.1980, в шахто будівельному управлінні № 13 Треста Донецькшахтобуд з 19.06.1981 по 10.08.1981, в шахтобудівельному управлінні № 2 Треста Макіївшахтобуд з 02.12.1982 по 17.05.1983, в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 1 (ШПБУ № 1) Треста Донецькшахтопроходка з 30.05.1983 по 30.09.1991, а також зарахувати до загального трудового стажу період здійснення підприємницької діяльності задоволенню не підлягають, оскільки саме до дискреційних повноважень пенсійного фонду належить обчислення розрахунку стажу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з правил частини першої статті 139 КАС України, відповідно до яких при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 зазначеної статті встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 КАС України передбачено, що у випадку якщо, зокрема, спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За подання до суду даного позову позивачем був сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн. (а.с. 8).

Таким чином, враховуючи, що позов судом задоволений частково, суд приходить до висновку, що з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 681,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ) про визнання протиправними та скасування рішення № 44 від 15.02.2021, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 44 від 15.02.2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.02.2021 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 11.02.2021 № 1203 про призначення йому пенсії, з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині рішення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 681 (шістсот вісімдесят одна) гривень.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 15 листопада 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров