Справа № 360/5230/21
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5230/21

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання Таращенка Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, встановлення відсутності компетенції (повноважень), скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі також - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі також - відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо перерахунку та виплати пенсії без її обмеження під час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у сумі, визначеної в довідках Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152 вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116 вих-21, знявши обмеження щодо її виплати з 23.10.2020 та по час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил;

- встановити відсутність компетенції (повноважень) та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.06.2021 № 2487 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру»;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідок Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152 вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116 вих-21, та здійснити її виплату без обмежень її максимального розміру, починаючи з 26.05.2021.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивачу призначена пенсія за вислугу років з 31.05.2018 в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ.

26.05.2021 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису позивачем подано до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області заяву про здійснення перерахунку та виплату пенсії у сумі, визначеної в довідках виданих Луганською обласною прокуратурою від 22.03.2021 № 21-152 вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116 вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, знявши обмеження щодо її виплати з 23.10.2020 та по час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил; здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог частини четвертої статті 12 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; проведення перерахунку призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі зазначених довідок Луганської обласної прокуратури, без обмежень її максимального розміру, починаючи з 25.11.2020.

З 10.06.2021 позивач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області у зв`язку з перереєстрацією як внутрішньо переміщена особа.

14.06.2021 на електронну пошту позивача від ГУПФУ в Луганській області надійшов лист-відмова від 13.06.2021 № 1200-0211-8/16587 з додатком: рішення про відмову в перерахунку пенсії № 2487 від 02.06.2021, прийнятим ГУПФУ у Київській області.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що підстави для проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії відсутні.

09.07.2021 позивачем через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису до ГУПФУ в Луганській області подано заяву про неповний розгляд заяви від 26.05.2021 про перерахунок призначеної пенсії за вислугою років, без обмежень її максимального розміру.

11.08.2021 від ГУПФУ в Луганській області на електронну адресу позивача надійшов лист від 10.08.2021 № 3064-2975/В-02/8- 1200/21, яким відмовлено в задоволені вимог.

Позивач вважає відмову у перерахунку пенсії протиправною, оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню, внаслідок чого змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідач-1 заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на позовну заяву (арк. спр. 76-80), в якому зазначив таке.

29.09.2017 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - УПФ в м. Лисичанську) із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України від 14.10.2014 № 1697- VІІ «Про прокуратуру» (далі також - Закон № 1697-VІІ), у задоволенні якої було відмовлено.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 по справі № 812/97/18 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1697-VІІ з 31.05.2018.

12.05.2020 позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську із заявою про перерахунок пенсії, зареєстрованою за формою № 10 під № 2055, у зв`язку зі звільненням 05.05.2020 з органів прокуратури.

14.05.2020 УПФ в м. Лисичанську рішенням № 71 здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачу.

10.08.2020 позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську із заявою про перерахунок пенсії, зареєстрованою за формою № 10 під № 4128, у зв`язку працевлаштуванням до Головного управління ДФС у Луганській області та надав довідку від 10.08.2020 № 167-12-97-07.

24.03.2021 позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську із заявою, зареєстрованою за формою № 10 під № 1405, про перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням зарплати (спец.пенсії), до якої додав довідки від 22.03.2021 № 21-152 вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116 вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданих Луганською обласною прокуратурою.

26.03.2021 за результатами розгляду зазначеної заяви проведено перерахунок пенсії позивачу.

26.05.2021 позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську із заявою, зареєстрованою за формою № 10 під № 2448, про перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною надбавки, до якої додав посвідчення учасника бойових дій та довідку від 25.02.2021 № 183/9/12-97- 13 про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення.

01.06.2021 проведено перерахунок пенсії позивачу, за результатами якого до пенсії нараховане підвищення як учаснику війни (бойових дій) згідно частини четвертої статті 12 Закону України від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту».

27.05.2021 позивач звернувся на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням заробітної плати (пенсії за спецзаконами), до якої долучено заяву позивача довільної форми від 26.05.2021 про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років, без обмеження її максимального розміру.

02.06.2021 відділом перерахунку пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області рішенням № 2487 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії, про що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області 13.06.2021 листом за № 1200-0211-8/16587 повідомлено позивача про результати розгляду його заяви від 27.05.2021 та надано копію зазначеного рішення про відмову.

10.06.2021 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою, зареєстрованою за формою № 10 під № 4502, про взяття на облік у зв`язку зі зміною місця проживання.

09.07.2021 позивач через вебпортал Пенсійного фонду України подав звернення № ВЕБ-12001-Ф-С-21-060957, яке зареєстроване в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області 12.07.2021 за вх. № 2975/В-1200-21, щодо неповного розгляду його заяви від 26.05.2021, поданої до УПФУ в м. Лисичанську, про перерахунок призначеної пенсії без обмеження її максимального розміру.

10.08.2021 на зазначене звернення Управлінням листом за вих. № 3064-2975/В-02/8- 1200/21 надано відповідь щодо порушених у зверненні питань.

Щодо розгляду заяви позивача від 27.05.2021 про перерахунок пенсії.

У відповідності до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі також - Порядок № 22-1) після реєстрації заяви про призначення (перерахунок) пенсії та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням зазначеного пункту Порядку № 22-1 (екстериторіальність) органом, що приймав рішення за заявою позивача про перерахунок пенсії від 27.05.2021, визначено Головне управління Пенсійного Фонду України у Київській області.

Враховуючи вищевикладене, за заявою позивача від 27.05.2021 рішення про відмову в проведенні перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії № 2487 прийнято відділом перерахунку пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Щодо обмеження виплати пенсії.

З 16.07.2015 набув чинності Закон № 1697-VІІ.

Згідно частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Позивачу пенсію за вислугу років було призначено відповідно до положень Закону № 1697-VІІ на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 № 812/97/18.

Оскільки на дату призначення пенсії позивач працював на посаді, яка передбачена Законом № 1697-VІІ, то пенсію йому було розраховано відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також - Закон № 1058-ІV) як працюючому на посаді, передбаченої згідно із Законом № 1697-VІІ.

Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911- VІІІ (далі - Закон № 911- VІІІ) та від 16.12.2016 № 1774- VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774- VІІІ) пункт 15 статті 86 Закону № 1697- VІІ був доповнений абзацами першими - четвертим, що стосується обмеження виплати пенсії працівникам прокуратури.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону № 911-VІІІ та Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо виплати пенсії, а не обмеження максимального розміру пенсії, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві внутрішніх справ України, Національної поліції України, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійснені заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, що призначені відповідно до Закону України «Про прокуратуру», на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.

За заявою позивача від 12.05.2020 року № 2055 про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням з органів прокуратури з 06.05.2020 було знято обмеження щодо виплати пенсії, а саме: розмір пенсії було розраховано відповідно до положень Закону № 1697- VII.

Щодо обмеження максимального розміру пенсії.

Головне управління погоджується з рішенням про відмову у проведенні позивачу перерахунку пенсії без обмеження її максимального розміру від 02.06.2021 № 2487, винесеним відділом перерахунку пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

По заяві позивача про перерахунок пенсії від 24.03.2021 № 1405 від 22.03.2021 на підставі довідок від № 21-152 вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116 вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданих Луганською обласною прокуратурою, рішенням відповідача від 26.03.2021 позивачу проведено перерахунок пенсії.

Статтею 86 Закону № 1697-УІІ зі змінами визначено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частиною 20 статті 86 Закону 1697-УІІ було визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Водночас положення частини статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, якою визначались умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури у зв`язку з підвищенням заробітної плати, втратив чинність з дати набрання чинності Законом 1697-УІІ, тобто з 15.07.2015. Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від

13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 визнано неконституційними положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697- VІІ зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення зазначеної статті втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (13.12.2019). Частина 20 статті 86 Закону Закон № 1697- VІІ підлягає застосуванню в первинній редакції: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 працівникам прокуратури згідно Закону № 1697-VІІ перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій проводиться у разі затвердження нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури після прийняття рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019, тобто у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури після 13.12.2019.

Пунктом 13-2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV визначено, що максимальний розмір пенсій, зокрема, призначених на умовах Закону України «Про прокуратуру» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини другої статті 86 Закону № 1697- VІІ, пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до абзацу 6 частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначена норма законодавства не визнавалась у встановленому порядку Конституційним Судом України такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), отже, є чинною і підлягає виконанню.

Щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту».

Частиною четвертою Закону України від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-ХІІ) передбачено, що учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

До заяви позивача від 26.05.2021 № 2448 про проведення перерахунку пенсії надано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , довідку Головного управління ДФС у Луганській області від 25.02.2021 № 183/9/12-97-13 про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення. На підставі наданих документів до пенсії нараховане підвищення учаснику війни (бойових дій) згідно частини четвертої статті 12 Закону № 3551 -XII з 26.05.2021 у розмірі 442,25 грн, що підтверджується рішенням управління від 01.06.2021 № 71.

Оскільки позивач з 06.05.2021 отримує пенсію за вислугу років, обчислену згідно Закону № 1697-VІІІ, розмір якої не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, то зазначене підвищення до пенсії включено до розрахунку пенсії позивача.

Щодо стягнення судового збору з відповідача зазначено таке.

У відповідності до статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, вказаною нормою прямо забороняється.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином (арк. спр. 69). Правом подати суду відзив на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, відповідач не скористався.

28.10.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (арк. спр. 125-130).

Ухвалою суду від 29.09.2021 позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви (арк. спр. 52-53).

Ухвалою суду від 11.10.2021 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (арк. спр. 60-62).

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, просили розглянути справу без участі позивача та представника ГУПФУ в Луганській області (арк. спр. 80, 123, 124, 132).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статтями 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Позивач - ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років за Законом України «Про прокуратуру» у розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати (арк. спр. 83 звор.бік).

03.03.2021 та 22.03.2021 Луганською обласною прокуратурою позивачу видані довідки про розмір заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними станом на 11.09.2020 та 01.01.2021, за відповідною (прирівняною) посадою заступник начальника відділу обласної прокуратури становить: усього - 63123,66 грн станом на 11.09.2020 та 64064,00 грн станом на 01.01.2021 (арк. спр. 107).

26.05.2021 позивачем подано до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області заяву про здійснення перерахунку та виплату пенсії у сумі, визначеної в довідках виданих Луганською обласною прокуратурою від 22.03.2021 № 21-152 вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116 вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, знявши обмеження щодо її виплати з 23.10.2020 та по час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил; здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог частини четвертої статті 12 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; проведення перерахунку призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі зазначених довідок Луганської обласної прокуратури, без обмежень її максимального розміру, починаючи з 25.11.2020 (арк. спр. 117 звор. бік - 119).

02.06.2021 Відділом перерахунку пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняте рішення № 2487, яким позивачу відмовлено в проведенні перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії, про що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області 13.06.2021 листом за № 1200-0211-8/16587 повідомлено позивача про результати розгляду його заяви від 26.05.2021 та надано копію зазначеного рішення про відмову(арк. спр. 120-121) .

Вважаючи зазначені рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України, Кодекс), суд дійшов такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На час виникнення спірних правовідносин засади пенсійного забезпечення працівників прокуратури визначено статтею 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», частиною двадцятою якої встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (частина двадцята).

Положення частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, згідно з пунктом 1 Рішення Конституційного Суду від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України.

У пунктах 2 та 3 Рішення Конституційного Суду від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 установлено, що:

частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У рішенні від 24.12.1997 № 8-зп у справі № 3/690-97 Конституційний Суд України зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У рішенні від 30.09.2010 № 20-рп/2010 у справі № 1-45/2010 за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до Конституції України» від 08.12.2004 № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Таким чином, положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018 (2413/18, 2807/19), як це визначено статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», тобто з 13.12.2019.

Отже, з 13.12.2019 Закон № 1697-VІІ не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо перерахунку та виплати пенсії без її обмеження під час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил та зобов`язання провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у сумі, визначеної в довідках Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152 вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116 вих-21, знявши обмеження щодо її виплати з 23.10.2020 та по час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил, суд зазначає таке.

Законом № 911-VІІІ від 24.12.2015 (згідно п. 25 Розділу І) максимальний розмір пенсії обмежувався виключно «тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року». Тобто, до спірного періоду вказаний закон не може бути застосований.

Законом № 1774-VІІІ від 16.12.2016 максимальний розмір пенсії також обмежувався тимчасово у період по 31 грудня 2017 року, у зв`язку з чим вказаний закон також не може бути застосований до спірного періоду, заявленого позивачем.

Як наслідок, згідно чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства позивач не мав права на перерахунок та виплату пенсії без її обмеження під час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил з 23.10.2020 та по час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Позивачем відповідачу надані довідки Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152 вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116 вих-21, згідно яких дійсно відбулося підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, на яких працював позивач перед виходом на пенсію.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що у позивача на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ)2019 на час звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії існувало таке право у зв`язку зі збільшенням розміру складових заробітної плати прокурорів, а відповідач безпідставно відмовив позивачу в проведенні такого перерахунку на підставі довідок Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152 вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116 вих-21.

Таким чином, судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII, надавши документи в повному обсязі, які відповідають чинному законодавству та підтверджують його право на такий перерахунок.

Надавши 13.06.2021 відповідь за № 1200-0211-8/16587, ГУПФУ в Луганській області по суті відмовило позивачу у перерахунку пенсії за заявою від 27.05.2021.

Як наслідок, в наявності підстави для скасування судом рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.06.2021 № 2487 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру».

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Відповідно, питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зауважує, що відповідач1 у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів обмеження максимального розміру пенсії щодо самого перерахунку пенсії. Відтак, спору щодо розміру вже перерахованої пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Також, відповідач1 ще не ухвалював у визначеному діючим законодавством порядку рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, на яких працював позивач перед виходом на пенсію, із визначенням конкретної суми, а тому по даній справі відсутні підстави для обмеження її максимального розміру.

За даних спірних правовідносин суд враховує практику Великої Палати Верховного Суду. Зокрема, у постанові від 30.01.2019 у справі № 442/456/17 (провадження № 11-860апп18) Велика Палата Верховного Суду, здійснюючи відступ від позиції Верховного Суду України, вказала на те, що цей Суд при ухваленні постанови від 25.05.2016 у справі № 419/794/15-а віддав перевагу найменш сприятливому для позивачки тлумаченню законодавства України, водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд повинен застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ, а звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У постанові від 29.08.2018 у справі № 492/446/15-а (провадження № 11-611апп18) Велика Палата Верховного Суду, обґрунтовуючи необхідність відступу від позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 17.09.2013 у справі № 21-241а13, також врахувала правовий висновок ЄСПЛ, сформований у рішенні у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06, п. 50-56), де Суд визначив концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону»; у разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 (провадження № 11-555заі18), із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Як наслідок, позивач має право на перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру пенсії.

Тобто, спір щодо розміру пенсії заявлявся та наявний, отже, підлягає вирішенню.

У зв`язку з чим по даній справі відсутні підстави для застосування правової позиції, висловленої у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 за результатами розгляду зразкової справи № 560/2120/20, стосовно максимального розміру пенсії.

Щодо позиції відповідача 1 стосовно того, що фактично рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу виносилося відповідачем 2 - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області і такі дії є правомірними, суд зазначає таке.

Статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно частини першої статті 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Таким чином, нормами статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 44 Закону № 1058 прямо визначено, що звернення за призначенням пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду.

Пунктом 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280 (далі також - Положення № 280), передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів, серед іншого, щодо: здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, «призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій», щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Згідно пункту 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку «територіальні органи».

Відповідно до пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 40/26485 (далі також - Положення № 28-2) Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно пункту 4 Положення № 28-2 Головне управління, утворене шляхом злиття головного управління Фонду та управління Фонду, головне управління Фонду, до якого приєднані управління Фонду, також забезпечують виконання завдань, передбачених пунктом 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486 (далі - Положення).

Підпунктом 7 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, серед іншого, визначено, що Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях шляхом приєднання до головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях за переліком згідно з додатком.

Відповідно до додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» у Луганській області Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду в м. Лисичанську, Управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку, Управління Пенсійного фонду в Попаснянському районі, Управління Пенсійного фонду в Станично-Луганському районі реорганізовані шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 внаслідок реорганізації територіальних органів Пенсійного фонду України в Луганській області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду в м. Лисичанську, Управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку, Управління Пенсійного фонду в Попаснянському районі, Управління Пенсійного фонду в Станично-Луганському районі на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області покладені функції з призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Згідно відомостей офіційного сайту, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області має такі структурні підрозділи:

1) Сектор обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян

(сервісний центр), місце розташування - місто Сєвєродонецьк;

2) Відділ обслуговування громадян № 1 (сервісний центр), місце розташування - смт Біловодськ, смт Мілове;

3) Відділ обслуговування громадян № 2 (сервісний центр), місце розташування - смт Білокуракине, смт Новопсков;

4) Відділ обслуговування громадян № 3 (сервісний центр), місце розташування - м Кремінна;

5) Відділ обслуговування громадян № 4 (сервісний центр), місце розташування - м Лисичанськ;

6) Відділ обслуговування громадян № 5 (сервісний центр), місце розташування - смт Марківка;

7) Відділ обслуговування громадян № 6 (сервісний центр), місце розташування - смт Новоайдар, м Щастя;

8) Відділ обслуговування громадян № 7 (сервісний центр), місце розташування - м. Попасна;

9) Відділ обслуговування громадян № 8 (сервісний центр), місце розташування - м. Рубіжне;

10) Відділ обслуговування громадян № 9 (сервісний центр), місце розташування - м. Сєвєродонецьк;

11) Відділ обслуговування громадян № 10 (сервісний центр), місце розташування - м Сватово, смт Троїцьке;

12) Відділ обслуговування громадян № 11 (сервісний центр), місце розташування - смт Станиця Луганська;

13) Відділ обслуговування громадян № 12 (сервісний центр), місце розташування - м. Старобільськ.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області є територіальним органом Пенсійного фонду України, що призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

При цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області має 13 структурних підрозділів, які територіально розташовані у 16 населених пунктах Луганської області.

Також згідно змісту Положення про Пенсійний фонд України у останнього зовсім відсутні функції щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

У Пенсійного фонду України наявні повноваження стосовно організації, координації та контролю «роботи» саме «територіальних органів», серед іншого, щодо здійснення контролю за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, «призначення (перерахунку) і виплатою пенсій», щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Аналіз зазначених норм законів та нормативно-правових актів свідчать про те, що Пенсійний фонд України безпосередньо не наділений повноваженнями щодо «призначення (перерахунку) і виплати пенсій», а в силу положень пункту 7 Положення № 280 здійснює такі повноваження виключно через утворені в установленому порядку «територіальні органи».

Пунктом 1.1. розділу I Порядку 22-1 визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії подається заявником до «територіального органу» Пенсійного фонду України (далі - «орган, що призначає пенсію») через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - «сервісний центр»).

Відповідно до пункту 4.1. розділу ІV Порядку 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень «органу, що призначає (перераховує) пенсію».

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ «органу, що призначає (перераховує) пенсію», який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником «органу, що призначає (перераховує) пенсію» (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів «органом, що призначає пенсію», приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів саме «органом, що призначає (перераховує) пенсію».

Виключно «орган, що призначає (перераховує) пенсію», не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як зазначає сам відповідач 1, заява позивача прийнята саме ним та зареєстрована в електронному журналі звернень.

Тобто, ГУПФУ в Луганській області як «орган, що призначає (перераховує) пенсію», правильно виконав положення пункту 4.1. розділу ІV Порядку 22-1.

Як вже зазначалося, пункт 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ «органу, що призначає (перераховує) пенсію», який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідач 1 пояснив, що з урахуванням п.4.2 Порядку 22-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії від 27.05.2021 року рішенням від 02.06.2021 № 2487 винесло рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу.

Зазначені дії як відповідача 1, так і відповідача 2 не відповідають положенням пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1, оскільки згідно вказаної норми засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ саме «органу, що призначає (перераховує) пенсію».

Тобто, після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів відповідач 1 зобов`язаний засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначити структурний підрозділ саме «органу, що призначає (перераховує) пенсію», яким і є відповідач 1 - ГУПФУ в Луганській області.

ГУПФУ в Луганській області має 13 структурних підрозділів, які територіально розташовані у 16 населених пунктах Луганської області.

Саме серед 13 структурних підрозділів, які територіально розташовані у 16 населених пунктах Луганської області, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності повинен був визначений один структурний підрозділ, який повинен був сформувати атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача.

Натомість, таким структурним підрозділом був визначений відповідач 2 - ГУПФУ в Київській області.

Зазначені дії не регламентовані жодною правовою нормою, які регулюють відносини в сфері пенсійного забезпечення.

ГУПФУ в Київській області не є структурним підрозділом ГУПФУ в Луганській області, оскільки є територіальним органом Пенсійного фонду України і має свої окремі структурні підрозділи.

Пенсійний фонд України в силу приписів норм законодавства та Положення про Пенсійний фонд України не наділений повноваженнями призначати пенсії, відповідно серед його територіальних органів (якими є як ГУПФУ в Луганській області, так і ГУПФУ в Київській області) не може визначатися «структурний підрозділ», який в силу приписів пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення) та електронну пенсійну справу.

Таким чином, відповідач 2 не мав правових підстав для розгляду заяви та прийняття рішення стосовно позивача, який звернувся із заявою про перерахунок пенсії до відповідача 1.

В силу приписів пункту 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 саме керівник ГУПФУ в Луганській області повинен підписати рішення за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії, оскільки ГУПФУ в Луганській області і є тим «органом, що призначає (перераховує) пенсію».

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що саме «орган, що призначає (перераховує) пенсію» (за спірних правовідносин - ГУПФУ в Луганській області) повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на перерахунок пенсії.

Враховуючи вище викладені обставини, відповідач 1 допустив грубе порушення пунктів 4.2., 4.3. та 4.7. розділу ІV Порядку 22-1, неправомірно допустивши після реєстрації заяви позивача визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головного управління ПФУ в Київській області як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача.

У зв`язку з чим оскаржуване рішення ГУПФУ в Київській області підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Позиція відповідача 1 стосовно вимоги позивача стягнути за рахунок асигнувань ГУПФУ сплаченого позивачем судового збору та відсутність, на його думку, правових підстав для такого стягнення з урахуванням положень частин першої та другої статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є хибною з огляду на таке.

Судовий збір є видом судових витрат, питання розподілу якого врегульовано главою 8 Кодексу адміністративного судочинства України та нормами Закону України «Про судовий збір». Питання стягнення судового збору не є позовними вимогами, а в обов`язковому порядку вирішується судом при вирішенні справи по суті.

Як наслідок, посилання відповідача 1 на положення статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при вирішенні питання про розподіл судового збору є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про зобов`язання відповідача1 здійснити перерахунок пенсії без обмеження граничного розміру пенсії підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного, суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн (арк. спр. 59).

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій територіального органу Пенсійного фонду України і позовні вимоги підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів по 454,00 грн з кожного.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: вул. Ярославська, буд. 40, м. Київ-71, 04071) про визнання дій протиправними, встановлення відсутності компетенції (повноважень), скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Встановити відсутність компетенції (повноважень) у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.05.2021 про перерахунок пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.06.2021 № 2487 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру».

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідок Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152 вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116 вих-21, без обмежень її максимального розміру, починаючи з 01.06.2021.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 22 листопада 2021 року.

Суддя С.В. Борзаниця