Справа № 420/1821/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1821/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючогосудді ЮхтенкоЛ.Р.,

за участю секретаря судового засідання КушнірукаО.А.,

від позивача Ролінський В.І.

від відповідачів не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду позовну ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Національного університету Одеська морська академія (, місцезнаходження:65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8), Інституту Військово-Морських Сил національного університету Одеська морська академія (місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) та Начальника Інституту Військово-морських сил Національного університету Одеська морська академія (місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) про визнання протиправним та скасування п. 13 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по стройовій частині) від 01 лютого 2019 року №24 та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 27 березня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Національного університету Одеська морська академія (, місцезнаходження:65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8), Начальника Інституту Військово-морських сил Національного університету Одеська морська академія Гончаренка Петра Дмитровича (місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) про визнання протиправним та скасування п. 13 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по стройовій частині) від 01 лютого 2019 року №24.

Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви з викладенням позовних вимог до обох відповідачів.

До суду 16 квітня 2019 року надійшла уточнена позовна заява до Національного університету Одеська морська академія (, місцезнаходження:65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Начальника Інституту Військово-морських сил Національного університету Одеська морська академія Гончаренка Петра Дмитровича (місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) про визнання протиправним та скасування п. 13 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по стройовій частині) від 01 лютого 2019 року №24.

Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року уточнену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пунктом 13 оспорюваного наказу полковника ОСОБА_2 , начальника науково-організаційного відділення Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум», який відповідно до наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.01.2019 року № 23 зарахований у розпорядження командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31.01.2019 року № 22 перебуває на стаціонарному лікуванні у Військовому медичному центрі Південного регіону, вважати таким, що відповідно до абз. 23 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з 01.02.2019 року перебуває поза штатом у списках та розпорядженні начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія.

На думку позивача вказаний пункт оскаржуваного наказу є протиправним, оскільки станом на 01.02.2019 року позивач не виключався зі списків науково-організаційного відділення Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум», посаду не здавав, а вважався таким, що відбув на лікування.

Станом на 01.02.2019 року Науково-дослідний центр Збройних Сил України «Державний океанаріум», який відповідно до наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України є юридичною особою, не був приєднаний до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (надалі -Інститут ВМС НУ «ОМА») у встановленому законодавством порядку.

Тому, позивач вважає, що у відповідача та третьої особи не було законних підстав вважати позивача таким, що перебуває поза штатом, у списках та розпорядженні начальника Інституту, Інститут та його начальник не мають цивільної дієздатності і цивільної правоздатності.

Також позивач зазначив, що звільнення з посад та зарахування в розпорядження можливо за наказами, які мають право на призначення на ці посади, але позивача було призначено на посаду начальника Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 08.04.2016 року № 98, та на посади Національного університету Одеська морська академія позивач не призначався, отже відповідач та третя особа перевищили свої повноваження.

До суду надійшли письмові пояснення за підписом Начальника Інституту Військово-морських сил Національного університету Одеська морська академія ОСОБА_3 , відповідно до яких третя особа просила відмовити у задоволенні позовних вимог та пояснила, що Інститут ВМС НУ «ОМА» є відокремленим підрозділом Національного університету та має статус юридичної особи, що підтверджується довідкою № 151/16 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданою 16.12.2016 року. Відповідно до Положення, начальник Інституту видає накази, а тому Національний університет Одеська морська академія не є суб`єктом владних повноважень стосовно проходження публічної служби позивача та, відповідно, не може виступати відповідачем по цій справі.

Також третя особа пояснила, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 490-р Науково-дослідний центр Збройних Сил України «Державний океанаріум» реорганізовано шляхом приєднання до Інституту ВМС НУ «ОМА», а відповідно, з 31.01.2019 року військова частина НОМЕР_2 втратила статус юридичної особи, і як наслідок військова частина НОМЕР_2 не має право вести окреме діловодство.

Окрім того, третя особа зазначила, що за новим штатом військової частини НОМЕР_2 науково-організаційний відділ або наукове-організаційне відділення не передбачені і не передбачена посада його начальника. Пунктом 14 параграфу 3 наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 30.01.2019 року № 23 позивача увільнено від займаної посади начальника науково-організаційного відділення військової частини НОМЕР_2 та зараховано у розпорядження командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України. На термін перебування у розпорядженні командувача позивача залишено на всіх видах забезпечення та у списках ІнститутуВМС НУ «ОМА». На виконання вимог наказу від 30.01.2019 року № 23 й був виданий оскаржуваний наказ.

Також третя особа зазначила, що є безпідставні посилання позивача на п.п. 9, 153 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, оскільки питання про відрядження позивача в інтересах оброни держави та її безпеки до державних органів, підприємств, установ та організацій, не ставилося.

Також третя особа звернула увагу, що реорганізація Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» відбулась в межах повноважень та у спосіб, передбачені Настановою з організаційно-штатної роботи у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України.

Ухвалою суду від 16 травня 2019 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у Міністерства оборони України виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про військову частину НОМЕР_2 з ідентифікаційним кодом 26614588; належним чином засвідчену копію наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про Інститут ВМС НУ «ОМА» і директиви Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України від 06.10.2018 року № Д-322/1/15 дск.

До суду 10 червня 2019 року від Міністерства оборони України надійшов лист з витягом з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо військової частини НОМЕР_2 від 31.05.2019 року (а.с.89, т.1), належним чином засвідчена копія положення про Інститут ВМС НУ «ОМА» (а.с. 93-104, т.1).

До суду 11 червня 2019 року від позивача надійшла заява про уточнення позовної заяви, в якій відповідачем визначено Національний університету Одеська морська академія, оскільки Інститут не є юридичною особою та не має адміністративної процесуальної дієздатності, позовні вимоги залишені без змін.

До суду від відповідача надійшла заява про заміну неналежного відповідача на належного - Інститут ВМС НУ «ОМА», оскільки відповідно до Положення про Інститут, його начальник є прямим начальником для усього особового складу, та оскаржуваний наказ був прийнятий саме начальником Інституту.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 11 червня 2019 року, у зв`язку з тим, що позивач не був згоден на заміну відповідача, Інститут ВМС НУ «ОМА» залучено до участі у справі в якості другого відповідача.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження.

До суду 26 червня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву від Національного університету Одеська морська академія, відповідно до якого відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що оскаржуваний наказ виданий начальником Інституту правомірно, в межах наданих Положенням повноважень, реорганізація Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» шляхом приєднання до Інституту ВМС НУ «ОМА» здійснена також правомірно.

Ухвалою суду від 12 липня 2019 року задоволено клопотання сторін та зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 420/1750/19, що розглядається Одеським окружним адміністративним судом.

Ухвалою суду, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 30 січня 2020 року поновлено провадження у справі, зі стадії, на якій було зупинено у зв`язку з набранням законної сили рішення по справі № 420/1750/19.

Також ухвалою суду, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 30 січня 2020 року прийнято до провадження уточнену позовну заяву, якою позивач збільшив позовні вимоги та просив визнати протиправним та скасувати п. 13 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по стройовій частині) від 01 лютого 2019 року №24 та стягнути з Національного університету «ОМА» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди позивач зазначив, що він є публічною людиною, займається науковою роботою та громадською діяльністю, завдано шкоду його здоров`ю та він вимушений звертатися за медичною допомогою в різні медичні заклади, діями відповідача порушено звичний ритм життя. Моральна шкода полягає зокрема у приниженні честі, гідності, престижу та ділової репутації, моральних переживань у зв`язку з виключенням із списків військовослужбовців, позбавлення права проходити військову службу в особливий період шляхом порушення прав позивача.

Ухвалою суду від 30 січня 2020 року за клопотанням позивача зупинено провадження у справі до одержання доказів у справі.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 27.02.2020 року поновлено провадження у справі.

До суду 17 лютого 2020 року надійшов відзив Національного університету «ОМА» на уточнену позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, з посиланням на те, що позивач не перебуває з Університетом в будь-яких правовідносинах, він перебував на службі в Інституті, а тому Університет не може порушувати права позивача. Керівники структурних підрозділів Університету з питань організації освітнього процесу підпорядковуються ректору Університету, а з питань військової діяльності безпосередньо керівнику органу військового управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері оборони або іншого військового формування.

Також відповідач не погоджується з вимогою про стягнення моральної шкоди, оскільки у діях Університету відсутня вина, як одна із основних складових відшкодування моральної шкоди.

Також до суду 21 лютого 2020 року надійшов відзив на уточнену позовну заяву Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія, відповідно до якого відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні, зазначивши, що оскаржуваний наказ є правомірним, прийнятий на виконання наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.01.2019 року № 23, який рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року по справі № 420/1750/19 визнаний законним. Щодо стягнення моральної шкоди відповідач зазначив, що позивач не надав докази яку саме моральну шкоду йому завдано, і який причинно-наслідковий зв`язок існує між його зверненням до медичних закладів та виданням наказу начальника Інституту.

Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року за клопотанням позивача зупинено провадження у справі до одержання доказів.

Ухвалою суду від27 квітня 2020 року, що занесено до протоколу підготовчого засідання поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року задоволено клопотання позивача та зупинено провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 16.12.2020 року поновлено провадження у справі.

До суду 16 грудня 2020 року від позивача надійшла заява позивача про відвід судді Юхтенко Л.Р.

Ухвалою суду від 16 грудня 2020 у задоволенні заяви позивача про відвід судді Юхтенко Л.Р. відмовлено, та ухвалою суду від 16 грудня 2020 року задоволено клопотання позивача про зупинення провадження та зупинено провадження у справі до поліпшення рівня епідемічної ситуації в м. Одесі.

Ухвалою суду від 12.08.2021 року, що занесено до протоколу підготовчого засідання поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року задоволено заяву позивача про проведення підготовчого (судового) засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

До суду 01 вересня 2021 року надійшли пояснення Інституту щодо правонаступництва військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання 27 вересня 2021 року за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія.

До суду 28 вересня 2021 року від позивача надійшла позовна заява (змінена та доповнена), проте на підготовчому засіданні від 25.10.2021року позивач підтримав своє клопотання про не розгляд уточненої позовної заяви, яке задоволено судом та уточнена позовна заява визнана такою, що не приєднана до провадження для подальшого розгляду.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 25 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11 листопада 2021 року.

На судовому засіданні від 11 листопада 2021 року позивач, який приймав участь у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів на судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, про що свідчать звіти про надсилання судової повістки електронною поштою.

У відзиві на позовну заяву представник Національного університету Одеська морська академія просив здійснити розгляд справи за відсутності Університету.

Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія про зупинення провадження у справі.

Заслухавши у вступному слові пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, доповівши зміст відзивів відповідачів, дослідивши у закритому судовому засіданні докази, що містять гриф «ДСК», суд встановив таке.

Відповідно до витягу з наказу командира військової НОМЕР_3 від 15.01.2015 року № 6, полковника ОСОБА_2 , призначеного наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 12.01.2015 року № 12 на посаду начальника науково-інформаційного відділу Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум», з 15.01.2015 року зараховано до списків особового складу та слід вважати таким, що з 15.01.2015 року справи і посаду прийняв (а.с. 163, т. 2).

Згідно з витягу із наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.04.2016 року № 98, відповідно до п. 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, ОСОБА_4 , який перебуває у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, колишнього начальника науково-інформаційного відділу Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум», призначено начальником науково-організаційного відділення Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» (а.с. 16, т.1).

Відповідно до витягу з наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія від 01.20.2019 року № 24, пунктом 13 полковника РолінськогоВ.І., начальника науково-організаційного відділення Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум», який відповідно до наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.01.2019 року № 23 зарахований у розпорядження командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31.01.2019 року № 22 перебуває на стаціонарному лікуванні у Військовому медичному центрі Південного регіону, визнано вважати таким, що відповідно до абз. 23 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з 01.02.2019 року перебуває поза штатом у списках та розпорядженні начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (а.с. 15, т.1).

Підставою прийняття цього наказу зазначено наказ командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.01.2019 року № 23 (а.с. 44-45, т.1), витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 31.01.2019 року № 22, яким відповідно до наказу від 30.01.2019 року № 23, увільнено від займаних посад, у тому числі, пунктом 2.5. полковника ОСОБА_2 (а.с. 114, т.2), рапорт полковника ОСОБА_5 (вх. № 336 від 31.01.2019) (а.с. 113, т.2).

Так, суд встановив, що згідно з наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.01.2019 року № 23, відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, п. 11 Інструкції з заміщення на конкурсній основі вакантних наукових посад у вищих військових навчальних закладах, нижчепойменованих осіб офіцерського складу Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія увільнено від займаних посад та призначено до цього самого центру цього самого Інституту: п. 14. ОСОБА_2 , на термін перебування у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил ЗБС України залишається на всіх видах забезпечення та у списках Інституту.

Суд встановив, що позивач оскаржив у судовому порядку наказ командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.01.2019 року № 23 в частині пункту, що стосувався позивача та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року по справі № 420/1750/19 у задоволенні позову відмовлено (а.с. 176-186, т.1). Це рішення суду набрало законної сили 03.12.2019року.

Також суд встановив, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 490-р «Про реорганізацію науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» погоджено з пропозицією Міністерства оборони України щодо реорганізації Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» шляхом його приєднання до Інституту ВМС НУ «ОМА» (а.с. 119, т.2).

Міністерством оборони України прийнято наказ від 19.09.2019 року № 479 «Про заходи щодо реорганізації науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» про реорганізацію Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» шляхом його приєднання до Інституту ВМС НУ «ОМА» (а.с. 120, т.2), відповідно до п. 3 якого слід вважати Інститут ВМС НУ «ОМА» правонаступником майнових прав та обов`язків Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум».

Суду надано стороною відповідача докази на підтвердження того, що Інститут є юридичною особою, а саме: довідку № 151/16 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданою 16.12.2016 року (а.с. 42, т.1), відповідно до якої Інститут ВМС НУ «ОМА» є відокремленим підрозділом Національного університету та має статус юридичної особи, а відповідно до довідки № 16/19 з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданої 18.02.2019 року, з 17 вересня 2014 року внесені дані до ЄДР про військову частину НОМЕР_2 , правовий статус суб`єкта без права юридичної особи.

Також відповідачем Інституту суду надано копію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року по справі №420/4641/19 за позовом Інституту ВМС НУ «ОМА» до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов`язання виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про Академію Військово-морських сил ім. П.С. Нахімова шляхом внесення відповідних змін до ЄДР, яким позов задоволено (а.с.223-228, т.1).

У свою чергу позивачем надано копію листа Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 176/1/5634 від 06.07.2021 року про те, що документи військової частини НОМЕР_2 до ГДА Міноборони, Одеського територіального архівного відділу ГДА Міноборони (станом на 02.07.2021 року за інформацією працівників Одеського територіального архівного відділу) не надходили, архівний фонд не відкривався; копію листа Командування Військово-Морських Сил ЗСУ від 22.06.2021 року № 154/111/4099, зокрема, про те, що Науково-дослідний центр ЗСУ «Державний океанаріум» не є юридичною особою та не має самостійного балансу, рахунків в органах Державної казначейської служби України та банківських установах.

Також судом досліджено Положення про інститут ВМС НУ «ОМА», затверджений спільним наказом Міністерства освіти України та Міністерства оборони України від 01.12.2016 року № 1455/652 (а.с. 93-104, т.1).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з ч. 1 ст. 20 цього Закону, на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби.

Так, суд встановив, що сторонами не заперечується, що у період спірних правовідносин позивач проходив військову службу за контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, укладеним з Міністерством оборони України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону, початком проходження військової служби вважається: день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Суд встановив, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.01.2015 року № 6, полковника ОСОБА_2 , призначеного наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 12.01.2015 року № 12 на посаду начальника науково-інформаційного відділу Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум», з 15.01.2015 року зараховано до списків особового складу, та згідно з витягу із наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.04.2016 року № 98, відповідно до п. 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, полковника ОСОБА_2 , який перебуває у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, колишнього начальника науково-інформаційного відділу Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум», призначено начальником науково-організаційного відділення Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» (а.с. 16, т.1).

Відповідно до ч. 4 ст.19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України та нормативно-правовими актами Міністерства оборони України та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, якщо інше не передбачено законом.

Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (надалі Положення).

Згідно з п. 1 цього Положення, цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Так, відповідно до п. 116 Положення, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі:1) розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Згідно з абз. 23 ст. 116 Положення, військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.

Також відповідно до п. 116 Положення, військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

Матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд встановив, що пунктом 13 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія від 01.20.2019 року № 24, полковника РолінськогоВ.І., начальника науково-організаційного відділення Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум», який відповідно до наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.01.2019 року № 23 зарахований у розпорядження командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31.01.2019 року № 22 перебуває на стаціонарному лікуванні у Військовому медичному центрі Південного регіону, визнано вважати таким, що відповідно до абз. 23 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з 01.02.2019 року перебуває поза штатом у списках та розпорядженні начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (а.с. 15, т.1).

Позивач вважає п. 13 цього наказу протиправним, оскільки Науково-дослідний центр Збройних Сил України «Державний океанаріум», який відповідно до наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України є юридичною особою та не був приєднаний до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія, який не є юридичною особою, у встановленому законодавством порядку, на думку позивача, неможливо юридичну особу приєднати до не юридичної особи, при цьому позивач посилається на статті Цивільного кодексу України: 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 95, 96, 104, 106 ЦК України.

Окрім того, позивач звернув увагу, що військова частина НОМЕР_2 досі не ліквідована, що підтвердженокопією листа Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 176/1/5634 від 06.07.2021 року про те, що документи військової частини НОМЕР_2 до ГДА Міноборони, Одеського територіального архівного відділу ГДА Міноборони (станом на 02.07.2021 року за інформацією працівників Одеського територіального архівного відділу) не надходили, архівний фонд не відкривався.

Також позивач зазначив, що звільнення з посад та зарахування в розпорядження можливо за наказами, які мають право на призначення на ці посади, але позивача було призначено на посаду начальника Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 08.04.2016 року № 98, та на посади Національного університету Одеська морська академіяпозивач не призначався.

У свою чергу відповідачі обґрунтовували свої заперечення тим, що реорганізація відбулась у встановлений законом порядок, Інститут є юридичною особою, але відомості не містяться в ЄДР та начальник Інституту видавав наказ на виконання наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.01.2019 року № 23 у межах наданих йому повноважень.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам сторін, за результатами дослідження доказів, що містяться у справі кожний окремо та у їх сукупності, засовувавши вище перелічені норми матеріального права, суд зробив такі висновки.

Щодо проведеної реорганізації суд зазначає таке.

Так, матеріалами справи підтверджено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 490-р «Про реорганізацію науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» погоджено з пропозицією Міністерства оборони України щодо реорганізації Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» шляхом його приєднання до Інституту ВМС НУ «ОМА» (а.с. 119, т.2).

Міністерством оборони України прийнято наказ від 19.09.2019 року № 479 «Про заходи щодо реорганізації науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» про реорганізацію Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» шляхом його приєднання до Інституту ВМС НУ «ОМА» (а.с. 120, т.2), відповідно до п. 3 якого слід вважати Інститут ВМС НУ «ОМА» правонаступником майнових прав та обов`язків Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум».

На час розгляду та вирішення справи відсутні докази щодо визнання вказаних актів нечинними та протиправними.

Окрім того, у письмових поясненнях за підписом начальника Університету зазначено, що організаційно-штатні роботи у Збройних Силах України здійснюються відповідно до Настанови, затвердженої наказом Міністерства оборони України, в якому передбачено приєднання однієї військової частини до іншої військової частини, яка є правонаступником всіх юридичних і майнових прав та обов`язків приєднаної військової частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 Цивільного кодексу України, злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Таким чином, суд доходить висновку, що на час розгляду та вирішення справи відповідачами доведено, що Інститут є правонаступником прав та обов`язків науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» приєднаного до Інституту.

Стосовно доводів позивача, що Інститут не є юридичною особою, суд зазначає, що згідно з довідки № 151/16 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданою 16.12.2016 року (а.с. 42, т.1), Інститут ВМС НУ «ОМА» є відокремленим підрозділом Національного університету та має статус юридичної особи, та відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року по справі №420/4641/19 за позовом Інституту ВМС НУ «ОМА» до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради внесені відповідні зміни про Академію Військово-морських сил ім. П.С. Нахімова, правонаступником якого є Інститут, виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.223-228, т.1).

Вказані докази спростовують доводи позивача, а тому вони відхиляються судом.

Щодо повноважень начальника Інституту на видання оскаржуваного наказу суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2,3 розділу 1 Положення про інститут ВМС НУ «ОМА», затверджений спільним наказом Міністерства освіти України та Міністерства оборони України від 01.12.2016 року № 1455/652, Інститут є військовим навчальним підрозділом Національного університету «Одеська морська академія», Інститут створюється, реорганізовується і ліквідується постановою Кабінету Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, погодженим із Міністерством освіти та науки України.

Згідно з п. 6 вказаного Положення, Інститут безпосередньо підпорядковується командувачу ВМС ЗС України, а з питань організації освітньої діяльності ректору Університету.

Права та обов`язки начальника Інституту передбачені розділом 3 цього Положення. Відповідно до п. 1 розділу 3 Положення, начальник Інституту безпосередньо підпорядковується командувачу ВМС ЗСУ, а з питань організації освітньої діяльності ректору Університету.

Згідно з п. 3 розділу 3 цього Положення, начальник Інституту в межах наданих йому повноважень повинен, зокрема: своєчасно готувати та надавати встановленим порядком пропозиції щодо внесення змін до штату Інституту, забезпечувати дотримання штатної та фінансової дисципліни в межах компетенції; організовувати розробку та затвердження функціональних обов`язків (посадових інструкцій) для всіх категорій особового складу Інституту та забезпечувати контроль за їх виконанням.

Начальник Інституту у межах своїх повноважень видає накази, обов`язкові для виконання особовим складом Інституту і працівниками, які беруть участь у підготовці військових фахівців.

Суд встановив, що оскаржуваний наказ виданий начальником Інституту по стройовій часині, а тому суд доходить висновку, що начальник Інституту діяв в межах визначених вказаним Положенням повноважень.

З урахуванням вище встановлених та з`ясованих обставин, суд доходить висновку, що доводи позивача про те, що Інститут є неналежним відповідачем по справі є помилковими.

Матеріали справи містять достатню кількість доказів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності Інституту та наявності повноважень у начальника Інституту щодо видання оскаржуваного наказу по стройовій частині.

Посилання позивача на те, що його було призначено на посаду начальника Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 08.04.2016 року № 98, та на посади Національного університету Одеська морська академіяпозивач не призначався, а тому начальник Інституту перевищив свої повноваження відхиляються судом з огляду на таке.

Так, матеріалами справи підтверджено, що підставою видання начальником Інституту оскаржуваного наказу став наказ командувача ВМС ЗС України (по особовому складу) від 30 січня 2019 року № 23, згідно з яким, відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, п. 11 Інструкції з заміщення на конкурсній основі вакантних наукових посад у вищих військових навчальних закладах, нижчепойменованих осіб офіцерського складу Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія наказано увільнити від займаних посад та призначити до цього самого центру цього самого Інституту: п. 14. ОСОБА_2 , на термін перебування у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил ЗБС України залишається на всіх видах забезпечення та у списках Інституту.

Суд встановив, що позивач оскаржив у судовому порядку наказ командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.01.2019 року № 23 в частині пункту, що стосувався позивача та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року по справі № 420/1750/19 у задоволенні позову відмовлено (а.с. 176-186, т.1). Це рішення суду набрало законної сили 03.12.2019 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що перш за все позивача увільнено від займаної посади та призначено до цього самого центру цього самого Інституту на термін перебування у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил ЗБС України наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, а не наказом начальника Інституту, що відповідає вимогам п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, а оскаржуваний наказ прийнятий по стройовій частині..

Посилання позивача на те, що він не виключався зі списків науково-організаційного відділення Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум», посаду не здавав, а вважався таким, що відбув на лікування, не змінюють встановлені судом обставини щодо правомірності видання відповідачем оскаржуваного наказу, оскільки як видно з наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.01.2019 року № 23 і п. 13 наказу начальника Інституту від 01 лютого 2019 року №24, позивач залишався на всіх видах забезпечення та у списках Інституту, що виключало обов`язок у здачі справ та посади.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що п. 13 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по стройовій частині) від 01 лютого 2019 року №24 прийнятий правомірно, у порядок, спосіб та в межах наданих повноважень начальнику Інституту, у зв`язку з цим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування п. 13 цього наказу.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Національного університету «ОМА» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 200 000 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З огляду на те, що судом не встановлено порушення прав позивача, вимоги про відшкодування шкоди не належать задоволенню.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази, правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на те, що такі судові витрати відповідачем не понесені, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача, у свою чергу жодні судові витрати не належать стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Національного університету Одеська морська академія (, місцезнаходження:65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8), Інституту Військово-Морських Сил національного університету Одеська морська академія (місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) та Начальника Інституту Військово-морських сил Національного університету Одеська морська академія(місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) про визнання протиправним та скасування п. 13 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по стройовій частині) від 01 лютого 2019 року №24 та стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 22» листопада 2021 року.

Суддя Л.Р.Юхтенко

.