Справа № 758/6247/20
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/6247/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Жванко О.Є., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, працівника Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві Сопілки В`ячеслава Олеговича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду із позовом до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві (надалі за текстом - відповідач 1), працівника Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві Сопілки В`ячеслава Олеговича (надалі за текстом - відповідач 2), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 18.03.2020 року близько 15:00 год. він прийшов додому, у квартиру АДРЕСА_1 , однак, потрапити до квартири не зміг, оскільки його мати ОСОБА_2 не впускала до квартири. З метою налагодження ситуації позивач викликав працівників поліції. Прибувши за викликом, працівником Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві винесено постанову серії ГАА №296832 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу 51 грн. у зв`язку із тим тому, що останній, здійснив неправдивий виклик, зателефонувавши на спеціальну лінію 102. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

23.07.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява з додатками. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі.

09.11.2020 року до суду відповідачем 1 подано заяву, у якій останній заперечує щодо заявленого позову, а також копії матеріалів, на підставі яких винесено оскаржувану постанову.

Протокольною Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 18.03.2020 року на спеціальну лінію 102 надійшло повідомлення про те, що 18.03.2020 року о 15:58 за адресою АДРЕСА_1 позивача не впускає до квартири його мати ОСОБА_2 (а.с. 37).

Прибувши на виклик працівником Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві винесено постанову серії ГАА №296832 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу 51 грн. у зв`язку із тим тому, що останній, здійснив неправдивий виклик, зателефонувавши на спеціальну лінію 102 (а.с. 26).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано положеннями Закону України № 580-VIII від 2 липня 2015 року «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

За змістом ст. 18 цього Закону поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліцїі, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків), наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які перебувають у безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені статтею 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. По-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначає позивач у позовній заяві він здійснив дзвінок на службу «102», коли зрозумів, що його матір не впускає його до квартири. Тобто своїми діями, які полягають у виклику поліції, позивач намагався потрапити до квартири без ключів, хоча жодних протизаконних дій відносно позивача вчинено не було.

Наведені дії свідчать виключно про те, що позивач, викликавши працівників поліції, намагався потрапити до зачиненої квартири без ключів, так як жодного підтвердження того факту, що будь-ким дійсно було вчинено протиправні дії щодо позивача у матеріалах справи не міститься, а вбачається лише зі слів самого позивача.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Судом встановлено, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що співвідповідачами як суб`єктами владних повноважень, на яких покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, було доведено правомірність накладення адміністративного стягнення, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що підстави для його задоволення відсутні.

За таких обставин суд доходить висновку про залишення постанови про накладення адміністративного стягнення без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, працівника Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві Сопілки В`ячеслава Олеговича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення;

Повне найменування:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

відповідач 1 - Подільське управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві (адреса: 04071, м. Київ, вул. Хорива, 20);

відповідач 2 - працівник Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві Сопілка В`ячеслав Олегович (адреса: 04071, м. Київ, вул. Хорива, 21);

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення);

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Гребенюк