Справа № 638/16908/21
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/554/21
УХВАЛА

Іменем України

09 листопада 2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Подус Г.С., розглянувши у приміщенні суду у м. Харкові матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області Бутенко Кирила Олександровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 03.11.2021 року звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області Бутенко Кирила Олександровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 160 КАС України та усунути її недоліки в судовому засіданні не має можливості з наступних підстав.

Згідно з ч. 8 ст. 160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом № 3674-VI) державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

Частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналіз установленого статтею 288 КУпАПправа на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон № 3674-VI.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом № 3674-VI.

Прийняття Закону № 3674-VI не обмежує можливість дії чи прийняття у майбутньому законодавчих актів, які визначають пільги щодо сплати судового збору, отже, питання справляння судового збору, крім Закону № 3674-VІ, може регулюватися іншим законодавством (наприклад, частиною другою статті 239-1 КАС України в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року №192-VIІI «Про забезпечення права на справедливий суд», згідно з якою за подання і розгляд заяви з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, судовий збір не сплачується, тоді як у Законі № 3674-VI такої підстави для звільнення від сплати судового збору немає).

Визначальним у такому випадку є наявність норми, припису про те, що у разі звернення до суду особа не обтяжується обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах при поданні до суду заяви чи скарги.

Відповідно до положень статей 3,5 Закону №3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або направити до суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 454,00 грн. (абз. 2 пп. 1 п. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір").

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При цьому згідно з положеннями ч.1 ст.133 КАС суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано ст. 8 Закону України "Про судовий збір". Згідно з п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі фінансовим обмеженням (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Креуз проти Польщі").

Позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору із наведених вище підстав та на підтвердження доводів якого долучено копію відомостей із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Досліджуючи зміст вказаного документу суддя вбачає заповненими тільки графи «джерела утримання доходів» із вказівками «підприємницька діяльність» / відсутня інформація про доходи", що не дає змоги стверджувати, що розмір судового збору у сумі 454 грн. перевищує 5 відсотків річного доходу позивача фізичної особи за попередній рік.

Так, питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Посилання позивача про те, що у позивача відсутнє нерухоме майно тощо теж не знаходить свого підтвердження при дослідженні документів, доданих до позовної заяви.

При цьому суд звертає увагу про те, що клопотання позивача містить формулювання саме про звільнення від сплати судового збору, можливість звернення з яким не передбачена наведеною ним правовою нормою.

В силу вимог ч. 3 ст. 169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 169 КАС України, -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області Бутенко Кирила Олександровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Надати позивачеві строк десять днів включно із дня отримання копії ухвали для усунення недоліку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя